Справа №573/1703/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Замченко А. О.	
Номер провадження 33/816/1011/24 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  172-6 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., прокурора Ткаченка К.А. та захисника Овчаренко Я.О. в режимі відеоконференції в місті Суми розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 12.09.2024, якою   

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , депутата Річківської сільської ради Сумського району Сумської області,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору,- 

В С Т А Н О В И В:

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 , будучи депутатом Річківської сільської ради Сумського району, без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, а саме: подав її 27.02.2024 о 16:40, тобто пізніше встановленої Законом України № 3384-IX від 12.10.2023 «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» кінцевої дати подання декларації за 2021 рік 31.01.2024.

Також, ОСОБА_1 , будучи депутатом Річківської сільської ради Сумського району, без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, а саме: подав її 27.02.2024 о 16:49, тобто пізніше встановленої Законом України № 3384-IX від 12.10.2023 «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» кінцевої дати подання декларації за 2022 рік 31.01.2024.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Річківської сільської ради Сумського району, без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, а саме: подав її 09.04.2024 о 23:19, тобто пізніше встановленого ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» строку – до 01 квітня.
Автоматизованою програмою «Документообіг загальних судів» кожному адміністративному матеріалу було присвоєно номер справи та провадження, а саме: № 573/1703/24 (провадження №3/573/759/24), № 573/1705/24 (провадження №3/573/760/24), №573/1706/24 (провадження № 3/573/761/24). Вказані справи передані для розгляду судді Замченко А.О., яка постановою Білопільського районного суду Сумської області від 05.09.2024 адміністративні матеріали об`єднала в одне провадження.

Далі, за результатами розгляду вказаних матеріалів постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 12.09.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 

З таким рішенням суду не погодився ОСОБА_1 і подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 12.09.2024, скасувати та провадження відносно нього просив закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП – за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначав, що суд в ході розгляду матеріалів справи не врахував того, що:
1) протоколи № 257/2024, № 258/2024, № 259/2024 від 16.08.2024 оформлені неналежно (в обґрунтування цього ОСОБА_1 цитував положення ст. 252, 255, 280 КУпАП); 
2) строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, пропущено, оскільки датою виявлення правопорушення (зокрема за протоколами № 258/2024 та № 259/2024) є дата не пізніше 26.02.2024, а не дата складення відносно особи протоколу про це правопорушення 16.08.2024. Апелянт вважав, що окремі докази у справі приховано і через це судом залишено поза увагою те, що шестимісячний строк накладення на нього – ОСОБА_1 строк закінчився 26.08.2024, тоді як матеріали до суду надійшли 28.08.2024;    
3) в нього – ОСОБА_1 був відсутній умисел на несвоєчасну подачу декларації за 2021, 2022 та за 2023 роки. Зокрема, для заповнення декларацій за 2021 та 2022 роки, йому – ОСОБА_1 необхідно було зібрати відомості щодо витягів про придбані ним земельні ділянки та про їх вартість, а далі ці документи були передані адвокату Точиліну М.В. (для збереження), який евакуювався до Полтавської, а згодом до Дніпропетровської області. Більше того, після початку повномасштабного вторгнення в України рф, йому – ОСОБА_1 довелося забезпечувати схоронність майна ФГ «СВЄТЛОВА», його документації та евакуйовувати працівників. Щодо декларації за 2023 рік, то тут ОСОБА_1 звертав увагу на те, що фермерське господарство, яке він очолює, обробляє понад 1 тис га. землі, весняний період (березень, квітень, травень) завжди є часом інтенсивної роботи, крім цього, він був у відрядженні (закупівля посівного матеріалу) та займався волонтерською діяльністю. 
Крім цього, його – ОСОБА_1 не було повідомлено про дату, час і місце розгляду складених відносно нього протоколів та відмовлено в задоволенні клопотання, про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з необхідністю подачі доказів.   
Також, апелянт просив врахувати, що від вчиненого правопорушення негативні наслідки для третіх осіб не настали як відсутні і обставини, що обтяжують відповідальність за це правопорушення. Раніше до адміністративної відповідальності він – ОСОБА_1 не притягувався. 
Про дату, час і місце апеляційного розгляду справи учасники повідомлялись, однак від апелянта ОСОБА_1 надійшла заява, про розгляд справи без його участі. Водночас, до Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції з`явилась захисник ОСОБА_1 – адвокат Овчаренко Я.О. За таких обставин апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд скарги без участі особи, яка її подала, що узгоджується з положеннями ст. 268 КУпАП.

Тому, вислухавши захисника Овчаренко Я.О., яка апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримала, просила постанову суду першої інстанції скасувати та провадження відносно ОСОБА_1 просила закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП – за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, думку прокурора Ткаченка К.А., який проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив і просив постанову суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи поданої скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку. 

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративнеправопорушення зобов`язанийз`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Під час апеляційного перегляду ні захисник Овчаренко Я.О., ні сам ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не навели переконливих доводів щодо поважності причин пропуску строку на подачу декларацій.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Як правильно встановив суд першої інстанції, що ОСОБА_1 маючи рівні можливості з іншими суб`єктами декларування, не був позбавлений можливості заповнити та подати декларації за 2021-2023 роки в будь-який з місяців, що передували 31.01.2024 і 01.04.2024 відповідно.
Судом встановлено та апелянтом не спростовано того, що згідно з даними НАЗК ОСОБА_1 вперше ввійшов до Реєстру 18.02.2024. Цього дня він змінив електронну пошту та вийшов з реєстру. Другий раз вхід відбувся 21.02.2024, під час якого було змінено/відновлено кваліфікований електронний підпис. Зайшовши до реєстру 22.02.2024, ОСОБА_1 ознайомився з методичними настановами щодо заповнення документа та заповнив декларацію, 23.02.2024 останній вніс виправлення в декларацію, а 24.02.2024 подав декларації за 2021 і 2022 роки. З 26.02.2024 ОСОБА_1 почав заповнювати декларацію за 2023 рік, а подав її 09.04.2024.
Такі висновки суду також узгоджуються і з наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені і правильно враховані судом при встановленні в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення, зокрема це: 
- протоколи про адміністративні правопорушення від 16.08.2024 №257/2024, 258/2024, 259/2024, складені уповноваженою на те особою відповідно до вимог ст. 256 КУпАП;
- витяг з протоколу та копія рішення 1 сесії 8 скликання Річківської сільської ради Сумського району від 20.11.2020, з яких вбачається, що ОСОБА_1 з листопада 2020 року є депутатом Річківської сільської ради Сумського району;
- лист НАЗК від 21.05.2024, з якого вбачається, що помилки в роботі реєстру спостерігалися 14.03.2023, а доступ до реєстру був обмежений 25.04.2023, 02.05.2023, 06.05.2023, 09.05.2023, 17.05.2023, 13.07.2023, 31.07.2023, 03.08.2023, 23.12.2023, 25.12.2023 та 31.01.2024;
- послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», згідно з яким декларації за 2021 і 2022 роки ОСОБА_1 подав 27.02.2024, а за 2023 рік - 09.04.2024;
- роздруківки електронних листів Річківської сільської ради Сумського району від 17 та 24.01.2024;
- копія листа керівника Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції від 04.06.2024.
Відтак, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях останнього складу зазначеного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки цей висновок ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин даної справи, що стосуються часу, суті адміністративного правопорушення та вини вказаної особи у його вчиненні.
З матеріалів справи слідує, що поважні причини в депутата Річківської сільської ради ОСОБА_1 щодо несвоєчасного подання до Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджував про те, що протоколи № 257/2024, № 258/2024, № 259/2024 від 16.08.2024 оформлені неналежно, однак конкретного обґрунтування того, в чому саме полягала така неналежність, крім цитування положень ст. 252, 255, 280 КУпАП, апелянтом не вказано. 
Також ОСОБА_1 зазначав, про порушення накладення стягнення за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, що виступало предметом оцінки суду першої інстанції та суд правильно зауважив на тому, що такі доводи безпідставні, оскільки правопорушення було виявлено 28.05.2024 (а. с. 19), а з огляду на положення ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про відсутність в нього умислу на несвоєчасну подачу декларації за 2021, 2022 та за 2023 роки, оскільки для заповнення декларацій за 2021 та 2022 роки, йому – ОСОБА_1 необхідно було зібрати відомості щодо витягів про придбані ним земельні ділянки та про їх вартість, а далі ці документи були передані адвокату Точиліну М.В. (для збереження), який евакуювався до Полтавської, а згодом до Дніпропетровської області. Більше того, після початку повномасштабного вторгнення в України рф, йому – ОСОБА_1 довелося забезпечувати схоронність майна ФГ «СВЄТЛОВА», його документації та евакуйовувати працівників. Щодо декларації за 2023 рік, то тут ОСОБА_1 звертав увагу на те, що фермерське господарство, яке він очолює, обробляє понад 1 тис га. землі, весняний період (березень, квітень, травень) завжди є часом інтенсивної роботи, крім цього, він був у відрядженні (закупівля посівного матеріалу) та займався волонтерською діяльністю. 
Як правильно зауважив суд першої інстанці та з чим за встановлених обставин погоджується і апеляційний суд, ОСОБА_1 не надав суду доказів, що не мав можливості зібрати документи, які необхідні для подачі декларацій до 31.01.2024. Крім того, останній не був позбавлений можливості звернутися до адвоката раніше з метою отримання договорів або до нотаріуса для отримання дублікатів необхідних договорів.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не мав можливості вчасно подати декларацію за 2023 рік, оскільки з 20 по 25.03.2024 він перебував у відрядженні, також не є поважною причиною для невиконання свого обов`язку щодо подачі декларації.

Щодо тверджень ОСОБА_2 про те, що від вчиненого правопорушення негативні наслідки для третіх осіб не настали як відсутні і обставини, що обтяжують відповідальність за це правопорушення, то зазначені обставини, не можуть слугувати підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності. 
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав про те, що його не було повідомлено про дуту, час і місце розгляду складених відносно нього протоколів та відмовлено в задоволенні клопотання, про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з необхідністю подачі доказів.  Однак тут апеляційний суд звертає увагу на те, що до районного суду матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшли 28.08.2024, 02.09.2024 захисник Овчаренко Я.О. звернулась до суду із заявою про відкладення судового засідання на іншу дату і час, що судом 05.09.2024 було задоволено і перенесено розгляд справи на 12.09.2024 з повідомленням про те її учасників (а.с. 150). 06.09.2024 захисник Овчаренко Я.О. подає до суду чергові клопотання, про її – адвоката участь та участь ОСОБА_1 у справі в режимі відеоконференції (а.с. 152, 156), що судом також задоволено (а.с. 154, 157).  12.09.2024 судом також долучаються до матеріалів справи надані захисником матеріали (а.с. 159), а судовий розгляд справи 12.09.2024 відбувається за безпосередньої участі як ОСОБА_1 , так і його захисника Овчаренко Я.О. і прокурора Зикунова В.В. (а.с. 230). Тому, жодних порушень, про яку вів мову апелянт ОСОБА_2 в своїй скарзі, суд апеляційної інстанції за встановлений вище обставин, не вбачає. 

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а постанова судді Білопільського районного суду Сумської області від 12.09.2024 є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 12.09.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.