УХВАЛА
 
08 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 461/1980/17
провадження № 61-2280св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,   
   
учасники справи:
 
позивач - Львівська міська рада,
відповідачі: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Загвойська Наталія Ігорівна, ОСОБА_1 ,
треті особи: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, ОСОБА_2 , Львівське комунальне підприємство «Центральне», фізична особа - підприємець ОСОБА_3 ,
 
розглянув заяву про самовідвід судді Верховного Суду Гулейкова Ігоря Юрійовича від участі у розгляді справи за позовом Львівської міської ради до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Загвойської Наталії Ігорівни, ОСОБА_1 , треті особи: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, ОСОБА_2 , Львівське комунальне підприємство «Центральне», фізична особа -підприємець ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання повернути майно, в частині вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання повернути майно, за касаційними скаргами Львівської міської ради та Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 січня 2024 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2017 року Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Загвойської Н. І., ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.
 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2018 року                             у задоволенні позову Львівської міської ради відмовлено. Скасовано арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2017 року на нежитлові приміщення, площею 19,7 кв. м та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв. м, загальною площею 30,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1057576646101, за адресою: АДРЕСА_1 , належне на праві приватної власності ОСОБА_1 . 
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року апеляційні скарги Львівської міської ради та Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі - Управління комунальної власності Львівської міської ради) задоволено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2018 року скасовано, прийнято постанову про задоволення позовних вимог Львівської міської ради.
Витребувано в ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Львова              в особі Львівської міської ради об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення, площею 19,7 кв. м та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв. м, загальною площею 30,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1057576646101.
Зобов`язано повернути нежитлові приміщення, площею 19,7 кв. м та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв. м, загальна площа 30,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1057576646101, за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради.
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення, площею 19,7 кв. м та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв. м, загальною площею 30,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н. І. (індексний номер: 32082156 від 27 жовтня 2016 року, форма власності: приватна, розмір частки: 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1057576646101).
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду            м. Львова від 16 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду            від 24 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог Львівської міської ради про скасування державної реєстрації права власності скасовано. У задоволенні позовних вимог Львівської міської ради про скасування державної реєстрації права власності відмовлено. Постанову Львівського апеляційного суду від 24 грудня      2020 року в частині вирішення позовних вимог Львівської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-2659св21).
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційні скарги Львівської міської ради та Управління комунальної власності Львівської міської ради задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання повернути майно скасовано, прийнято нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог Львівської міської ради в цій частині.
Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради нежитлові приміщення, площею 19,7 кв. м та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв. м, загальною площею 30,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1057576646101.
У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 повернути вказане майно за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Львова            в особі Львівської міської ради відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Верховного Суду від 12 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-11386св22).
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 18 січня 2024 року апеляційні скарги Львівської міської ради та Управління комунальної власності Львівської міської ради залишено без задоволення. Рішення Галицького районного суду міста Львова від 16 жовтня 2018 року залишено без змін.
 
У лютому 2024 року представник Львівської міської ради та представник Управління комунальної власності Львівської міської ради подали до Верховного Суду касаційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих вимог.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2024 року касаційну скаргу Львівської міської ради залишено без руху.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року касаційну скаргу Управління комунальної власності Львівської міської ради залишено без руху.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Управління комунальної власності Львівської міської ради та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Львівської міської ради.
 
У серпні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2024 року справу призначено до судового розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.
 
Для розгляду касаційних скарг справу призначено судді-доповідачу Коломієць Г. В., судді, які входять до складу колегії: Луспеник Д. Д., Гулько Б. І., Гулейков І. Ю., Лідовець Р. А. 
 
Перед початком розгляду справи по суті суддя Верховного Суду Гулейков І. Ю. заявив про самовідвід у цій справі з метою недопустимості повторної участі судді     у розгляді цієї справи, оскільки брав участь у розгляді цієї справи у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, за результатами якого 12 липня 2023 року прийнято постанову (провадження                № 61-11386св22), якою скасовано постанову суду апеляційної інстанції, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В постанові Верховного суду від 12 липня 2023 року колегію суддів висловлено правову позицію щодо правильного застосування норм права. 
 
Вирішуючи питання про самовідвід судді Гулейкова І. Ю., Верховний Суд виходить      з такого.
 
У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.
 
У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
 
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку                    в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (справа Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).
 
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву      з цього приводу (справа Hauschildt Case від 24 травня 1989 року, № 11/1987/134/188, § 48).
 
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
 
Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. 
 
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.
 
Відповідно до частини четвертої статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.
 
З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
 
Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
 
У зв`язку із тим, що суддя Верховного Суду Гулейков І. Ю. заявив мотивований самовідвід у справі, з метою недопустимості повторної участі судді у розгляді цієї справи, на підставі частини четвертої статті 37 ЦПК України, заяву про самовідвід судді Гулейкова І. Ю. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.
 
Керуючись статями 33, 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву судді Верховного Суду Гулейкова Ігоря Юрійовича про самовідвід задовольнити.
 
Відвести суддю Верховного Суду Гулейкова Ігоря Юрійовича від розгляду справи за позовом Львівської міської ради до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Загвойської Наталії Ігорівни, ОСОБА_1 , треті особи: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, ОСОБА_2 , Львівське комунальне підприємство «Центральне», фізична особа - підприємець ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання повернути майно, в частині вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання повернути майно, за касаційними скаргами Львівської міської ради та Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 січня 2024 року.
 
Передати цивільну справу № 461/1980/17 для проведення повторного автоматизованого розподілу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     Д. Д. Луспеник

 
Судді:                                                                                               І. Ю. Гулейков

 
Б. І. Гулько

 
Г. В. Коломієць 

 
Р. А. Лідовець