Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/111/25                 Головуючий у суді І інстанції: Поступайло В.В.
Категорія: ст.130 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                 Бондарчук Р.А., 
за участю:
особи, яка притягається до відповідальності -                                  ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області,РНОКПП НОМЕР_1 ,не одружений, на утриманні 2 малолітніх дітей, 2012 та 2016 року народження, військовослужбовець ЗСУ В/ч НОМЕР_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністратвиної відповідальності упродовж року не притягувався,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду 06.12.2024 року о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 за адресою: вул. Героїв України, 22Б, м. Кропивницький, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що 06.12.2024 року по вулиці Героїв України. 22Б. в м. Кропивницький він знаходився біля транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Оскільки він не був водієм і не мав навіть при собі еолійського посвідчення, то складання протоколу відбулося без дотримання приписів закону.
Відео, яке додано до матеріалів справи, як доказ вчинення адміністративного правопорушення не с суцільним, не відображає того фрагменту які він пояснював працівникам поліції, що не вживав алкогольних напоїв і можу з легкістю під`їхати до медичного закладу аби здати відповідні аналізи.
06 грудня 2024 року за кермом ТЗ «Volkswagen Passat», на якому він зі своїми знайомими під`їхали до автозаправки WOG (вул. Героїв України. 22Б. в м. Кропивницький), перебував - ОСОБА_2 , докази чого містяться на відео.
Однак, побачивши автомобіль працівників поліції ОСОБА_2 , усвідомлюючи що у комендантську годину перебуває в громадському місці без військово-облікових документів, побоюючись мобілізації, заховався на задньому сидінні ТЗ.
Оскільки він є військовослужбовцем і перебував в той момент у військовій формі, він вирішив поспілкуватися з працівниками поліції.
Стверджує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису, відео є змонтованим та непослідовним.
На відеозаписі, наданому до суду працівниками поліції, як доказ щодо вчинення правопорушення, міститься запис подій за такі проміжки часу:
Із 00:05:10 до 00:23:28, далі із 01:48:34 до 01:50:35, далі з 02:56:56 до 03:06:08.
Отже, працівники поліції навмисно не надали до суду відеозапис, в якому міститься фіксація розмови, на якій він надає згоду пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – залишити без змін, з таких підстав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що через неправомірні дії працівників поліції його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. 

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 пояснив, що працівники поліції зупинили транспортний засіб, яким керував транспортним засобом ОСОБА_1 . ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав не вживав, перебував у тверезому стані.Майже 2 години ОСОБА_1 спілкувався з працівниками поліції з приводу того, хто з них брав участь у бойових діях. У звзяку з неприязне ними стосунками працівниками поліції було складено стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. 

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, вина  ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №189680 від 06.12.2024, яким підтверджується, що саме 06.12.2024 року о 00 год. 05 хв. по вул. Героїв України, 22Б, м. Кропивницький, мало місце правопорушення, яке ставиться у вину 
 ОСОБА_1 ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я;
- довідкою про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом, відповідно д якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія. 
- відеозаписами, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «Volkswagen Passat», а також його зупинку на автозаправки WOG. Одразу ж після зупинки транспортного засобу «Volkswagen Passat», з водійського місця вийшла особа, яка в подальшому встановлена працівниками поліції як ОСОБА_1 , який повідомив працівникам поліції, що не керував транспортним засобом. Також, на відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції: тричі пропонує 
 ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу; тричі пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння в умовах закладу охорони здоров`я. На вказані питання працівників поліції ОСОБА_1 відповідає питанням працівникам поліції. 
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях  ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.
Доводи апеляції про відсутність доказів у справі про адміністративне правопорушення, є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
А тому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено імперативний обов`язок водія проходження відповідного огляду. 

На відеозаписі зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а також фактичну його поведінку, яка свідчить про відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, як на місці зупинки, так і в умовах закладу охорони здоров`я.
Відповідаючи на неодноразову вимогу працівників поліції одним і тим самим питанням ОСОБА_1 фактично виразив відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. 
А тому, вказані дії  ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. 
В той же час, необхідно зазначити про те, що вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху України встановлено імперативний обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Більш того, у відповідності до вимог п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Враховуючи те, що водій транспортного засобу знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, вимогами п.2.5 ПДР встановлено імперативний обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на визначення стану сп`яніння, суд приходить до висновку, що даному випадку ОСОБА_1 мав можливість пройти огляд на визначення стану сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в умовах закладу охорони здоров`я. 
При цьому спір між ОСОБА_1 та працівником поліції з приводу надання доказів керування транспортним засобом, не може бути враховано, оскільки у даному випадку ОСОБА_1 мав можливість пройти огляд на визначення стану сп`яніння, а вже потім, у тому числі через суд доводити незаконність дій працівників поліції. 

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що він погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння, однак на відеозаписі це не зафіксовано, необхідно зазначити наступне. 
Так суд встановлює обставини справи виключно на підставі наявних доказів.
В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Також,в ході розгляду справи ОСОБА_1 не надав відповідні докази на підтвердження цього. 
Таким чином, доводів ОСОБА_1 про те, що він погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння, однак на відеозаписі це не зафіксовано є такими, що не підтверджені жодними доказами. 

Доводи апеляції про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у тому числі керувала інша особа, яка знаходилась на задньому сидінні транспортного засобу - є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються відеозаписом наявним в матеріалах справи, а також поясненнями свідка  ОСОБА_2 .

Також, в матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено. 
Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок огляду ОСОБА_1 апеляційний суд не має сумнівів стосовно обставин правопорушення викладених у протоколі.

Що стосується доводів захисту про визнання відеозапису наявного в матеріалах справи неналежним доказом, необхідно зазначити наступне. 
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Переглядаючи відеозаписі встановлено, що за своєю суттю вони є безперервними та фактично продовжують один одного. 
Отже, наявний у справі диск з відеозаписом є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.
Необхідно зазначити про ОСОБА_1 не оспорює дійсність даних зафіксовані на відеозаписі. 
А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

       Доводи про невідповідність дій працівника поліції вимогам КУпАП не можуть бути враховано, оскільки перевіркою матеріалів справи встановлено, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складені у відповідності до вимог КУпАП.

       В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності, а також мав можливість пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. 

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив   ОСОБА_3  адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях 
  ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за 
ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                  Р.А. Бондарчук