ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року	Львів	Справа № 300/2377/24 пров. № А/857/32166/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді                                     Курильця А.Р., 
суддів                                                           Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року в справі № 300/2377/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції – Біньковська Н.В.,
час ухвалення рішення – 31 жовтня 2024 року,
місце ухвалення рішення – м.Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                              ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 07.03.2024 №092750010174 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до стажу роботи періоди роботи в Російській Федерації, зазначені у вкладиші трудової книжки НОМЕР_1 від 20.10.2016, та періоди роботи, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.08.1985, з 29.09.1992 по 21.02.1994; з 25.08.1995 по 01.05.1998; з 22.02.2001 по 12.01.2007; з 13.01.2007 по 30.06.2007, з 13.12.2007 по 31.09.2008; з 01.09.2008 по 12.04.2009; з 20.04.2009 по 11.02.1010; з 21.04.2010 по 02.11.2010;  з 03.11.2010 по 14.08.2011; з 16.08.2011 по 11.06.2012; з 20.06.2012 по 17.10.2012; з 18.10.2012 по 11.04.2013; з 23.04.2013 по  14.02.2014; з 04.04.2014 по 16.10.2016; з 06.05.2019 по 18.10.2021 і призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 29.02.2024.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 07.03.2024 №092750010174.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.02.2024 про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цьому рішенні суду.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території російської федерації по 31 грудня 1991 року. Зазначає, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, зокрема, інформація щодо розділу, підрозділу, пункту, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи, підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць та зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80 % робочого часу 
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 29.02.2024 ОСОБА_1 , у віці 57 років звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.47).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 07.03.2024 №092750010174 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком  відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” через відсутність пільгового та страхового стажу. 
Зазначено, що страховий стаж  становить 15 років 11 місяців 00 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи з 29.09.1992 по 21.02.1994, з 25.08.1995 по 01.05.1998, з 22.02.2001 по 12.01.2007, з 13.01.2007 по 30.06.2007, з 13.12.2007 по 31.09.2008, з 01.09.2008 по 12.04.2009, з 20.04.2009 по 11.02.2010, з 21.04.2010 по 02.11.2010, з 03.11.2011 по 14.08.2011, з 16.08.2011 по 11.06.2012, з 20.06.2012 по 17.10.2012, з 18.10.2012 по 11.04.2013, 23.04.2013 по 14.02.2014, з 04.04.2014 по 16.10.2016, з 06.05.2019 по 18.10.2021 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.08.1985, оскільки робота в російській федерації. 
За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно вкладиша НОМЕР_1 від 20.10.2016 - заповнений російською федерацією. 
До пільгового стажу роботи за Списком №2 не зараховано періоди роботи згідно уточнюючих довідок: №4585 від 24.12.2018 та №553 від 04.07.2018, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки робота в російській федерації. З 01 січня 2023 року російська федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року згідно листа Мінсоцполітики №411/0/2-23/54 від 12.01.2023 (а.с.11). 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (надалі також - Закон №1058-IV).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
За змістом частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (надалі також - Порядок № 383).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Списки № 1, 2 були затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 та застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03 серпня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, якщо пільгова робота продовжується після 03.08.2016 (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.
Суд першої інстанції зауважив, що в росії чинними є Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.
Згідно із статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі також - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (пункт 20 Порядку №637).
Із матеріалів справи слідує, що  до заяви про призначення пенсії від 29.02.2024 позивач додав трудову книжку серії НОМЕР_2 від 01.08.1985, трудову книжку серії НОМЕР_2 від 06.05.2019 та вкладиш до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.10.2016.
Так, згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 01.08.1985 позивач у спірний період (а.с.55-73):
- 29.09.1992 прийнятий на роботу на посаду машиніста підіймача 6 розряду вахтовим методом роботи по переводу для обслуговування нафтових та газових свердловин при підземному і капітальному ремонті на свердловинах 2 категорії складності до УТТ №6, район Крайньої Півночі, наказ від 29.09.1992 №167;
- 21.02.1994 звільнений з роботи згідно ст. 33 КзОТ рф, скорочення чисельності робітників, які працюють вахтовим методом, наказ №36 від 21.02.1994;
- 25.08.1995 прийнятий на роботу машиністом підйомного агрегату для роботи на капітальному і підземному ремонті свердловин 6 розряду вахтово-експедиційним методом роботи до Нижневартовского филиалу совместного предприятия «Сибнефть», наказ №121 від 25.08.1995;
- СП «Сибнефть» перейменовано в АОЗТ «Сибнефть» на підставі протоколу зборів акціонерів від 25.03.1996;
- 30.05.1997 АОЗТ «Сибнефть» перейменовано в ОАО «Сибнефть», наказ №5 від 17.10.1997;
- 01.05.1998 звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну дії трудового договору, п.2 ст.29 КзОТ рф, наказ №105 від 30.04.1998;
- 22.02.2001 прийнятий в цех КПРС машиністом Аз - 37 до ООО «Шаимская нефтесервисная компания» по 6 розряду вахтово-експедиційним методом, наказ від 21.02.2001 №27/к;
- 12.01.2007 звільнений в порядку переведення в ООО «УБР №1, пункт 5 стаття 77 трудового кодексу рф, наказ від 12.01.2007 №1/7-к;
- 13.01.2007 прийнятий на роботу  по переводу в ООО «УБР №1 машиністом підіймача 6 розряду в цех капітальний підземний ремонт свердловин (КПРС) вахтовим методом АЗМ-37, наказ від 13.01.2007 №1-к;
- 30.06.2007  звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну дії трудового договору, п.2 ст.77 трудового кодексу рф, наказ №60-ос від 29.06.2007;
- 13.12.2007 прийнятий на роботу машиністом підіймача до ОАО «Белорусское управление по повышению нефтеотдачи пластов и капитальному ремонту скважин», 6 розряду вахтовим методом роботи, наказ №2677-к від 13.12.2007;
- 31.08.2008 звільнений з роботи у зв`язку із переведення працівника за його проханням на роботу до другого роботодавця, п. 5 ст. 77 трудового кодексу рф, наказ від 25.08.2008 №2200-к;
- 01.09.2008 прийнятий на роботу в порядку переведення машиністом підіймача в ООО «Варьеганская транспортная компания-2» 6 розряду в автоколону №6 вахтовим методом роботи, наказ №483-к від 01.09.2008;
- 12.04.2009 звільнений з роботи за власним бажанням, п. 3 ст. 77 трудового кодексу рф, наказ від 0.04.2009 №405-к;
- 20.04.2009 прийнятий тимчасово машиністом підіймача 6 розряду до ООО «Варьеганская транспортная компания-2», вахтовим методом роботи, наказ №486-к від 20.04.2009;
- 11.02.2010 звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну дії договору, пункт 2 ст. 77 трудового кодексу рф, наказ №1445-к від 24.12.2009;
- 21.04.2010 прийнятий тимчасово машиністом підіймача 6 розряду до ООО «Варьеганская транспортная компания-2», вахтовим методом роботи, наказ №592-к від 21.04.2010;
- 02.11.2010 звільнений з роботи за згодою сторін, пункт 1 ст. 77 трудового кодексу рф, наказ №1431-к від 02.11.2010;
- 03.11.2010 прийнятий тимчасово машиністом підіймача 6 розряду до ООО «Варьеганская транспортная компания-2», вахтовим методом роботи, наказ №1432-к від 03.11.2010;
- 14.08.2011 трудовий договір розірвано у зв`язку із закінченням терміну дії трудового договору, пункт 2 ст. 77 трудового кодексу рф, наказ №988-к від 12.08.2011;
- 16.08.2011 прийнятий тимчасово машиністом підйомника 6 розряду до ООО «Варьеганская транспортная компания-2», вахтовим методом роботи, наказ №1001-к від 15.08.2011;
- 11.06.2012 трудовий договір розірвано у зв`язку із закінченням терміну дії трудового договору, пункт 2 ч. 1 ст. 77 трудового кодексу рф, наказ №485-к від 09.06.2012;
- 20.06.2012 прийнятий тимчасово машиністом підіймача 7 розряду до ООО «Варьеганская транспортная компания-2», вахтовим методом роботи, наказ №523-к від 19.06.2012;
- 17.10.2012 звільнений з роботи у зв`язку із переведення працівника за його проханням на роботу до другого роботодавця, п. 5 ст. 77 трудового кодексу рф, наказ від 17.10.2012 №836-к;
-18.10.2012  прийнятий на роботу в порядку переведення до ОАО «Белорусское управление по повышению нефтеотдачи пластов и капитальному ремонту скважин» машиністом підіймача 7 розряду, вахтовим методом роботи, наказ №1259-к від 18.10.2012;
- 11.04.2013 трудовий договір розірвано у зв`язку із позбавленням працівника дозволу,  п. 9 ч. 1 ст. 83 трудового кодексу рф, наказ №1289-к від 11.04.2013;
- 23.04.2013 прийнятий на роботу до ОАО «Белорусское управление по повышению нефтеотдачи пластов и капитальному ремонту скважин» машиністом підіймача 7 розряду, вахтовим методом роботи, наказ №1359-к від 18.10.2012;
- 14.02.2014 трудовий договір розірвано у зв`язку із позбавленням працівника дозволу,  п. 9 ч. 1 ст. 83 трудового кодексу рф, наказ №263-к від 14.02.2014;
- 04.04.2014 прийнятий на роботу до ОАО «Белорусское управление по повышению нефтеотдачи пластов и капитальному ремонту скважин» машиністом підіймача 7 розряду, вахтовим методом роботи, наказ №500-к від 03.04.2014;
- 01.05.2014 переведений машиністом підйомника 6 розряду, наказ №611/1-к від 01.05.2014;
- 17.02.2015 переведений машиністом підйомника 7 розряду на транспортну дільницю, вахтовим методом роботи, наказ №175-к від 16.02.2015;
- 01.06.2016 переведений машиністом підіймача 6 розряду в цех технологічного транспорту №1, наказ №403-к від 01.06.2016;
- 16.10.2016 трудовий договір розірваний за згодою сторін, п. 1 ч. 1 ст. 77 трудового кодексу рф, наказ №882-к від 07.10.2016.
Згідно записів вкладиша в трудову книжку ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 20.10.2016 позивач у спірний період (а.с.24-25):
- 21.10.2016 прийнятий на роботу до ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин» в цех поточного ремонту свердловин машиністом підіймача 6 розряду вахтовим методом, наказ №1383 від 20.10.2016;
- 19.12.2018 трудовий договір розірваний за ініціативою працівника, п. 3 ч. 1 ст. 77 трудового кодексу рф, наказ №1781 від 19.12.2018.
Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 06.05.2019 позивач у спірний період (а.с.74-75):
- 06.05.2019 прийнятий на роботу до філії «УГВ Сервіс» АТ «Укргазвидобування» машиністом підіймача 6 розряду Стрийської дільниці з капітального ремонту свердловин  Львівського цеху капітального ремонту свердловин, наказ №325-к від 03.05.2019;
- 03.09.2019 переведений машиністом підіймача 6 розряду бригади №3 з капітального ремонту свердловин  Львівського цеху капітального ремонту свердловин, наказ №608-к від 02.09.2019;
Підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 згідно наказу від 30.09.2019 №613.
- 18.10.2021 переведений машиністом підіймача 6 розряду бригади №37 з капітального ремонту свердловин  Львівського цеху капітального ремонту свердловин, наказ №736-к від 18.10.2021.
Також на підтвердження періодів роботи в росії позивачем надано довідку про особливий характер роботи та умови праці від 04.07.2018 №553 ООО «Варьеганская транспортная компания-2», довідку ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин» від 24.12.2018 №4585, карту атестації робочого місця за умовами праці №352 ООО «Варьеганская транспортная компания-2», довідку про особливий характер роботи чи умовами праці необхідні для призначення дострокової трудової пенсії по старості відповідно до статей 30, 31 федерального закону «Про страхові пенсії» від 28.12.2013 №400-ФЗ від 03.09.2018 №1288 АО «Белорусское управление по повышению нефтеотдачи пластов и капитальному ремонту скважин», довідку АО «Белорусское управление по повышению нефтеотдачи пластов и капитальному ремонту скважин» від 17.10.2016 б/н, наказ АО «Белорусское управление по повышению нефтеотдачи пластов и капитальному ремонту скважин» від 28.05.2015 №235 «Про завершення спеціальної оцінки умов праці», наказ ОАО «Белорусское управление по повышению нефтеотдачи пластов и капитальному ремонту скважин» від 11.03.2014 №БЕ-08-001-077вр «Про проведення спеціальної оцінки умов праці», карту №52 спеціальної оцінки умов праці робітників ОАО «Белорусское управление по повышению нефтеотдачи пластов и капитальному ремонту скважин», карту атестації робочого місця за умовами праці №312 машиніста-підіймача ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин», протоколи №Т-17/13/2-312, №Н-17/13/2-312 оцінки умов праці по показникам тяжкості трудового процесу ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин», складені установою ФНПР «Науково-дослідним інститутом охорони праці в м. Єкатеринбург»,  наказ ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин» від 31.12.2013 №1242 «Про завершення атестації робочих місць за умовами праці», протокол №12 засідання атестаційної комісії за результатами атестації робочих місць за умовами праці (підсумковий) від 31.12.2013 ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин», лист Департаменту праці та зайнятості населення Ханти-Мансійського автономного округу Югри, адресований ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин» від 19.06.2014 №17-Исх-3885, наказ ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин» від 31.12.2013 №1245 «Про завершення атестації робочих місць за умовами праці», протокол оцінки травмо небезпеки робочого місця №ТО-17/13/2-1-312 машиніста-підйомника ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин», протокол оцінки забезпечення працівників засобами індивідуального захисту на робочому місці №СИЗ-17/13/2-312 машиніста-підйомника ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин» (а.с.26 - 27, 80 – 115).
Також позивач до заяви про призначення пенсії долучив довідку №б/н, б/д  ООО «Шаимская нефтесервисная компания» про заробітну плату (Сторінка 1) за період з 2001 по 2005 рік, довідку ООО «Шаимская нефтесервисная компания» від 10.09.2007 №99 про заробітну плату за 2006 по 2007 рік (Сторінка 2), довідку АО «Белорусское управление по повьішению нефтеотдачи пластов и капитальному ремонту скважин» від 24.07.2018 №382 про заробітну плату за період з 2012 по 2016 роки, довідку ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин» від 17.01.2019 №51 про заробітну плату за період з 2016 по 2018 роки (а.с.116-120).
Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що єдиною підставою для неврахування до страхового стажу позивача періодів роботи на території російської федерації слугувала обставина припинення участі російської федерації та України в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають. Вказана Угода підписана Україною та російською федерацією та відповідно, була обов`язкова для застосування в спірний період державними органами вказаних держав.
Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської Федерації   “Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн” від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Відповідно до статті 13 Угоди від 13.03.1992 кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
За приписами частини 2 статті 24 Закону України “Про міжнародні договори України” припинення та зупинення дії міжнародного договору України здійснюються: в) щодо міжнародних договорів, які укладено від імені Уряду України та які не потребували надання згоди на їх обов`язковість Верховною Радою України або затвердження Президентом України, а також щодо міжвідомчих договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України, - у формі постанови Кабінету Міністрів України.
Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України “Про міжнародні договори України” припинення дії міжнародного договору України звільняє Україну від будь-якого зобов`язання щодо виконання договору і не впливає на права, зобов`язання чи правове становище України, що виникли в результаті виконання договору до припинення його дії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 “Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійною забезпечення” постановлено про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року у м. москві.
Листом Міністерства закордонних справ України від 29 грудня 2022 року №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, Кабінет Міністрів України, Офіс Президента України, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 №376 (із змінами), після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в м. москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.
Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023, яке було опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для України 19 червня 2023 року.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 №639 “Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн” припинено дію Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, вчиненої 14 січня 1993 р. в м. москві.
Листом Міністерства закордонних справ України від 10.07.2023  № 72/14-612/1-80209 повідомлено Міністерство юстиції України, Кабінет Міністрів України, Офіс Президента України, Апарат Верховної Ради України, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 № 376 (із змінами), Угода між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, припинила дію 4 липня 2023 року.
З огляду на визначені наслідки припинення дії міжнародного договору України суд виснує, що денонсація Угоди від 13.03.1992 та Угоди від 14.01.1993 означає, що вказані Угоди припинили породження зобов`язань для сторін у майбутньому, але не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників цих Угод, які виникли в результаті її виконання, - вони зберігаються і після припинення зазначених Угод.
Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та Угода між Урядом України і урядом російської федерації “Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн” від 14.01.1993 підлягають застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача, оскільки вказані Угоди були чинними на час роботи позивача  в росії і позивач мав легітимні очікування щодо його пенсійного забезпечення. 
Таким чином стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.
Отже, підстави незарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на території російської федерації, наведені у рішенні №092750010174 від 07.03.2024, є протиправними, оскільки позивач працював на території російської федерації під час чинності Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому мав легітимні очікування щодо зарахування таких періодів до страхового стажу та належне пенсійне забезпечення.
Крім того, відповідно до статті 1 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше. 
До заяви про призначення пенсії від 29.02.2024 позивачем було додано, зокрема, уточнюючу довідку про особливий характер роботи та умови праці від 04.07.2018 №553 ООО «Варьеганская транспортная компания-2» за період з 20.04.2009 по 11.02.2010, з 21.04.2010 по 02.11.2010, з 03.11.2010 по 14.08.2011, з 16.08.2011 по 11.06.2012, з 20.06.2012 по 17.10.2012. В цій довідці зазначено, що за періоди роботи здійснювалася сплата страхових внесків до пенсійного фонду рф (а.с.79).
За змістом уточнюючої довідки  ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин» від 24.12.2018 №4585 за період з 21.10.2016 по 19.12.2018 слідує, що нарахування та виплата страхових внесків проводилася, нарахування і виплата додаткового тарифу страхових внесків на фінансування страхової частини трудової пенсії проводилася (а.с.91).
Також позивач до заяви про призначення пенсії долучив довідку №б/н, б/д ООО «Шаимская нефтесервисная компания» про заробітну плату (Сторінка 1) за період з 2001 по 2005 рік, в якій зазначено, що відрахування до пенсійного фонду російської федерації проводилися (а.ч.116).
У довідці ООО «Шаимская нефтесервисная компания» від 10.09.2007 №99 про заробітну плату за 2006 по 2007 рік (Сторінка 2) вказано, що відрахування до пенсійного фонду російської федерації проводилися з січня 2003 року по січень 2007 року (а.с.117). В довідці АО «Белорусское управление по повышению нефтеотдачи пластов и капитальному ремонту скважин» від 24.07.2018 №382 про заробітну плату за період з 2012 по 2016 роки, зазначено, що з 18.10.2012 по 11.04.2013, з 23.04.2013 по 14.02.2014, з 04.04.2014 по 16.10.2014 страхові внески до пенсійного фонду російської федерації нараховувалися та сплачувалися відповідно до законодавства рф (а.с.118).
За змістом довідки ЗАО «Ермаковское предприятие по ремонту скважин» від 17.01.2019 №51 про заробітну плату за період з 2016 по 2018 роки, за період  з 21.10.2016 по 19.12.2018 нараховувалися та перераховувалися страхові внески до пенсійного фонду російської федерації  (а.с.120).
Отже, описані вище відомості, які містять трудові книжки позивача, описані вище довідки, уточнюючі довідки про особливий характер роботи, умови праці, про заробітну плату та відомості про атестацію робочих місць за умовами праці можуть підтверджувати факт офіційного працевлаштування ОСОБА_1 та факт сплати роботодавцями позивача за відповідні періоди роботи податків та обов`язкових платежів згідно законодавства російської федерації.
Окремо суд попередньої інстанції звернув увагу, що згідно оскаржуваного рішення до страхового стажу позивача не зараховано, зокрема період роботи з  06.05.2019 по 18.10.2021 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.08.1985, оскільки це робота в російській федерації.
Як встановлено судом, згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 06.05.2019 позивач:
- 06.05.2019 прийнятий на роботу до філії «УГВ Сервіс» АТ «Укргазвидобування» машиністом підіймача 6 розряду Стрийської дільниці з капітального ремонту свердловин  Львівського цеху капітального ремонту свердловин, наказ №325-к від 03.05.2019;
- 03.09.2019 переведений машиністом підіймача 6 розряду бригади №3 з капітального ремонту свердловин  Львівського цеху капітального ремонту свердловин, наказ №608-к від 02.09.2019;
Підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 згідно наказу від 30.09.2019 №613.
- 18.10.2021 переведений машиністом підіймача 6 розряду бригади №37 з капітального ремонту свердловин  Львівського цеху капітального ремонту свердловин, наказ №736-к від 18.10.2021.
Таким чином, з наведеного слідує, що позивач з 06.05.2019 по 18.10.2021 працював у філії «УГВ Сервіс» АТ «Укргазвидобування», тобто в Україні, а не в росії.
Більше того, за змістом розрахунку стажу роботи позивача до його страхового стажу зараховано період з 06.05.2019 по 31.12.2023 (до якого входить період з 06.05.2019 по 18.10.2021). Однак до стажу роботи за Списком №2 цей період роботи не зараховано (а.с.124).
Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 обмежившись обґрунтуванням неможливості взагалі врахувати при обрахунку страхового стажу, в тому числі й стажу за Списком №2, та розміру пенсії страховий стаж, здобутий на території російської федерації, в тому числі і стаж роботи, здобутий в Україні з 06.05.2019 по 18.10.2021 у філії «УГВ Сервіс» АТ «Укргазвидобування», без оцінки конкретних обставин щодо наявності такого стажу.
Суд звертає увагу, що пенсійним органом по суті не розглядалася подана заява від 29.02.2024, а вирішення питання про те, чи має право позивач на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зарахування спірних періодів роботи в росії та періоду роботи в Україні з 06.05.2019 по 18.10.2021 у філії «УГВ Сервіс» АТ «Укргазвидобування» до страхового стажу на підставі поданих ним документів вирішується саме під час розгляду відповідної заяви.
З огляду на вказане вище суд виснує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправно прийнято рішення від 07.03.2024 за №092750010174 про відмову у призначені пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114  Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року в справі № 300/2377/24 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 05 березня 2025 року.