ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1589/24  Номер провадження 22-ц/814/716/25	Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року 	м. Полтава	

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б., Чумак О.В.,

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 вересня 2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі – АТ «Універсал Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.08.2018, у розмірі 87476,91 грн. станом на 09.05.2024, що є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також понесені судові витрати в якості судового збору на суму 3028 грн. 
Зазначало, що 23.08.2018 між банком та ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, споживач отримав кредит у розмір 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .
Підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 погодився, що остання, разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг
Разом з тим, невиконання зобов`язання за вказаним договором призвело до виникнення заборгованості, яка в добровільному порядку не була погашена, в зв`язку з чим банк вимушений звернутися до суду.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 вересня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.08.2018 у розмірі 87476,91 грн. станом на 09.05.2024 та судовий збір в сумі 3028 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд встановив неналежне виконання позичальником умов договору, що призвело до утворення заборгованості, яка підлягає стягненню. 

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення суду, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту 87476,91 грн. за рахунок неправомірно списаних банком відсотків у розмірі 52879,36 грн. до 34597,55 грн.
Вказує, що за час користування кредитом з серпня 2018 року по листопад 2022 року в погашення заборгованості ним було внесено коштів в розмірі 654150,95 грн.
Разом з тим, банк за рахунок тіла кредиту стягував з нього відсотки за користування кредитом в загальній сумі 52879,36 грн., що не було передбачено умовами договору, а отже на вказану суму має бути зменшена сума боргу по тілу кредиту.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне. 
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 серпня 2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
З довідки банку вбачається, що кредитний ліміт спочатку становив 2000 грн., а в подальшому був збільшений до 40000 грн. 
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, АТ «Універсал Банк» було надано суду розрахунок заборгованості, яка станом на 09 травня 2024 року складала 87476,91 грн., а також довідку про рух коштів по картці, виданій на ім`я ОСОБА_1 .
Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яку і стягнув в розмірі визначеному банком в своїй заяві. 
Колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками суду в повній мірі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Із прийняттям ЗУ «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Згідно ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону №675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «мonobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «мonobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «мonobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.
Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що 23 серпня 2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.
Згідно положень анкети-заяви, остання разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (пункт 2).
Згідно з пунктом 3 Анкети-заяви відповідач, підписанням цього Договору підтвердив, що він ознайомлений з актуальною (чинною) редакцією умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланнямwww.monobank.ua/rates, та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. 
Підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 просив вважати його власноручний підпис або його аналоги (у т.ч. удосконалений електронний підпис далі УЕП) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням удосконаленого електронного підпису (пункт 6).
З наданої банком виписки про рух коштів вбачається, що ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами, що ним не заперечується та підтвердив внесення ним коштів за період з серпня 2018 року по листопад 2022 року в сумі 654150,95 грн. 
Обґрунтовуючи необхідність стягнення суми боргу в розмірі 87476,91 грн. як заборгованість по тілу кредиту, банк у відзиві на апеляційну скаргу вказував, що остання виникла внаслідок використання кредитного ліміту 40000 грн. та суми овердрафту 47476,91 грн.
Виникнення заборгованості по овердрафту банк пояснював тим, що, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором до погашення неустойки. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів укладання між сторонами ще одного кредитного договору, кошти з якого б зараховувалися на погашення кредитного договору від 23.08.2018.
Як вбачається з розділу 5 Надання та обслуговування кредиту, в якому врегульовано порушення умов кредитного договору та наслідки такого порушення, у випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у мобільному додатку не пізніше 3 робочих днів за допомогою месенджерів та смс направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку для його усунення (п. 5.17).
У випадку якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку у 120 календарних днів, кредит стає у формі «на вимогу», а банк направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом. Несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, що тягне відповідальність за порушення грошового зобов`язання. При цьому нарахування процентів за користування кредитом припиняється (п. 5.19).
Матеріали справи не місять доказів, які б свідчили про дотримання банком вищевказаного порядку, наявність якого могла б свідчити про правомірність застосування овердрафту, про зарахування якого до кредитного ліміту, банк вказав лише при поданні відзиву на апеляційну скаргу та не посилався на нього при доведенні своїх вимог в суді першої інстанції. 
Також колегія суддів звертає увагу, що заборгованість по тілу кредиту не може бути більшою за встановлений банком ліміт, який в даному випадку банком встановлений на рівні 40000 грн., а доказів щодо збільшення ліміту по кредиту мало місце до 87476,91 грн. банком надано не було.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку щодо штучного збільшення кредитної заборгованості у спосіб включення до тіла кредиту іншого кредиту у формі овердрафту, який є окремим банківським продуктом, на отримання якого клієнт має надати згоду, тоді як такий договір між сторонами не укладався. 
Так, до тіла кредиту відносяться кошти, які позичальник безпосередньо отримав в банку чи іншій фінансовій установі. До тіла кредиту не відносяться відсотки, неустойки чи інші платежі, визначені Законом України «Про споживче кредитування» та погоджені сторонами при укладанні кредитного договору, тим більше такі кошти як судовий збір. 
В даному випадку позивачем доведено лише існування заборгованості по тілу кредиту, який становить 40000 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.
За вказаних обставин рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення стягнутої з ОСОБА_1 суми боргу за тілом кредиту з 87476,91 грн. до 40000 грн.
В порядку ст. 141 ЦПК України, підлягає зміні і розподіл судових витрат відповідно до задоволених позовних вимог (45,7%), а саме шляхом зменшення стягнутої суми судового збору з 3028 грн. до 1383,80 грн.
Оскільки за результатами перегляду апеляційної скарги, остання була частково задоволена, а ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2024 року було відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подачу апеляційної скарги, з останнього на користь держави підлягає стягненню 2075,70 грн., а з АТ «Універсал Банк» на користь держави 2466,30 грн. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 вересня 2024 року змінити, зменшивши стягнуту з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість з 87476,91 грн. до 40000 грн.
Змінити розподіл судових витрат та зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» суму судового збору за подачу позовної заяви з 3028 грн. до 1383,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги 2075,70 грн. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги 2466,30 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 12 березня 2025 року.
Судді: О. І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Чумак