Справа № 991/703/25
Провадження 1-кс/991/698/25

У Х В А Л А

31 січня 2025 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представників власника майна -  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
детектива - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 52017000000000841,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
1.На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_6 .
2.За змістом клопотання адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду 22.02.2024 на належне ОСОБА_6 майно, а саме:
- гараж (літера А) площею 71 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2483351232080);
- домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27579266);
-земельну ділянку з кадастровим номером 3221087000:04:002:0945 площею 0.1 га;
- земельну ділянку з кадастровим номером 3223388200:02:041:0027 площею 0.0875 га;
- земельну ділянку з кадастровим номером 3221888800:38:111:6017 площею 0.1 га.
3. У своєму клопотанні адвокат, посилаючись на необґрунтованість такого арешту, зазначив: (1) ОСОБА_6 не є фігурантом у кримінальному провадженні та не має жодного процесуального статусу; (2) арешт майна може здійснюватися щодо майна підозрюваного, а не щодо майна його родини; (3) з огляду на те, що перелічене майно є спільною сумісною власністю подружжя, арешт міг бути накладений на частину цього майна, а не на все майно; (4) накладення арешту на майно дружини підозрюваного не передбачене законом та порушує право ОСОБА_6 на власність. 

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження
4.Представники власника майна - адвокати  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.
5.Детектив ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 , посилаючись на таке: (1) майно, на яке накладено арешт, перебуває у спільній сумісній власності підозрюваного ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_6 ; (2) в разі скасування арешту на це майно, воно може бути відчужене і не зможе забезпечити дієвість кримінального провадження в частині відшкодування завданих збитків; (3) 09.05.2024 вже розглядалось аналогічне клопотання про скасування арешту майна; (4) 28.08.2024 у кримінальному провадженні був заявлений цивільний позов, що додатково обґрунтовує необхідність залишення в силі такого заходу забезпечення кримінального провадження.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали
6. У відповідності до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. 
7. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
8.Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК).
9. Водночас положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази
10. З матеріалів клопотання вбачається, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 52017000000000841, у якому, серед інших, ОСОБА_7  підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК.
11. Ухвалою слідчого судді від 22.02.2024 у цьому кримінальному провадженні накладено арешт на майно, яке належать ОСОБА_7 , в тому числі майно, яке перебуває у власності ОСОБА_6 і є спільною сумісною власністю підозрюваного ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_6 (гараж, домоволодіння, земельні ділянки).

V. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали
12.Із аналізу норми ст. 174 КПК вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе лише за таких умов:
- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;
- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
13. У клопотанні адвокат зазначає про необхідність скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 22.02.2024, на майно (гараж, домоволодіння, земельні ділянки),яке належать ОСОБА_6 , з огляду на необгрунтованість такого арешту. 
14. Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя має встановити наявність або відсутність лише вказаної адвокатом підстави для скасування арешту.
15. Так, за змістом клопотання адвоката ОСОБА_3 , його доводи зводяться до того, що перелічене майно належить ОСОБА_6 , яка не є підозрюваною у цьому кримінальному провадженні.
16. Відповідно до вказаної ухвали від 22.02.2024, слідчий суддя оцінюючи наданні стороною обвинувачення докази, зробив висновок про можливість накладення арешту на майно, в тому числі на майно (гараж, домоволодіння, земельні ділянки), що належать  ОСОБА_6 , оскільки вона перебуває в шлюбі з  ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК,санкція яких передбачає покарання у виді конфіскації майна, а тому належне йому, в тому числі на праві спільної сумісної власності, майно може бути конфісковане за вироком суду. Також на ОСОБА_7 може бути покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, за рахунок майна, яке йому належить, в тому числі на праві спільної сумісної власності.
17.Вказані висновки, серед іншого, ґрунтуються на положеннях ст. 60, 73 СК, якими передбачено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. У зв`язку з чим слідчим суддею було зазначено, що вказане нерухоме майно було набуте за час перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у шлюбі, а тому це майно є спільною сумісною власністю подружжя. Однак, враховуючи відсутність відомостей про поділ майна подружжя на визначені частки, та неможливість суду самостійно відокремлювати його, слідчим суддею зроблено висновок, що єдиним можливим та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження у таких випадках є накладення обтяження саме на весь об`єкт права спільної сумісної власності загалом.
18.Водночас, досліджена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвала колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14.03.2024 містить такі ж висновки щодо доцільності накладення арешту на вказане майно. Зокрема в ухвалі зазначено, що з огляду на суспільну небезпечність діяння, застосування арешту майна не порушує справедливого балансу між інтересами власника такого майна і завданнями кримінального провадження. 
19.За таких обставин, слідчий суддя вважає, що адвокатом не було наведено переконливих аргументів на підтвердження необґрунтованості накладення арешту на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_6 , а також щодо недоцільності накладення арешту на все майно, а не на 1/2 частину такого майна.
20. Водночас, слідчий суддя відхиляє доводи адвоката, як на підставу для скасування арешту, щодо того факту, що ОСОБА_6 не є фігурантом у кримінальному провадженні, оскільки ухвалою слідчого судді від 22.02.2024 накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , яке є спільною сумісною власністю подружжя і можуть використовуватись підозрюваним. Поряд з цим, оскільки стороною обвинувачення та стороною захисту не надано документів щодо визначення часток у майні, набутому за час шлюбу подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , тому арешт на все майно без виділення частки накладено обґрунтовано.
21. Отже, станом на день розгляду цього клопотання адвокат ОСОБА_3 не представив нових суттєвих аргументів, які б давали підстави для скасування арешту.
22.Водночас арешт накладено в найменш обтяжливий для власника спосіб шляхом заборони відчуження майна з метою запобігання серед іншого переходу права власності на це майно до третіх осіб.
23. З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту, накладеного на майно, що зареєстроване за ОСОБА_6 .
Керуючись статтями 98, 170-174, 309, 372, 376 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_1