УХВАЛА
 
10 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 521/11078/13-ц
провадження № 61-6830 св 23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Литвиненко  І. В. розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «НЕГОЦИАНТ» про заміну сторони у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган кепітал», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору поруки недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Рибака Андрія Вікторовича на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 30 серпня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.        У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юджінія Тревел ЛТД» (далі - ТОВ «ФК «Юджінія Тревел ЛТД») про стягнення заборгованості, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором від 24 травня 2007 року № 010/25-28/07-278 (далі - кредитний договір від 24 травня 2007 року), яка станом на 20 травня 2015 року становила 474 730,11 доларів США, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 260 437,89 доларів США; за відсотками - 121 783,60 доларів США; пеня за тілом кредиту - 57 060,95 доларів США; пеня за відсотками - 35 447,66 доларів США.
 
2.        Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 21 вересня 2015 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в частині вимоги про стягнення заборгованості з ТОВ «ФК «Юджінія Тревел ЛТД» залишено без розгляду.
 
3.        У квітні 2016 року третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору поруки недійсним, в якому просила визнати недійсним договір поруки, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 07 грудня 2009 року.
 
4.        Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 21 лютого 2019 року, з урахуванням ухвали цього суду від 14 червня 2019 року про виправлення описки, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року, замінений позивач у цій справі з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «ФК «Форінт») на підставі клопотання представника позивача у справі у зв`язку з тим, що 11 квітня 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладений Договір (портфельного відступлення прав вимоги) № Б/Н, за яким АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив право вимоги за: кредитним договором від 24 травня 2007 року (включаючи додаткові угоди: № 010/25-28/07-278/2 від 07 грудня 2009 року, № 010/25-28/07-278/4 від 06 липня 2010 року); за договором поруки від 07 грудня 2009 року № 12/2-0-1/071, укладеним між ним та ОСОБА_3 ;   за   договором   поруки   від   07   грудня   2009   року № 12/2-0-1/072, укладеним між ним та ОСОБА_2 ; за договором поруки від 07 грудня 2009 року № 12/2-0-1/073, укладеним між ним та ТОВ «Юджінія Тревел ЛТД». Умови цього договору виконані й відповідне право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Форінт».
 
5.        Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2021 року задоволена заява представника ТОВ «ФК «Форінт» від 07 липня 2021 року про здійснення процесуального правонаступництва у цій справі - залучене Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган кепітал» (далі- ТОВ «ФК «Морган кепітал») як правонаступник ТОВ «ФК «Форінт», оскільки 20 червня 2019 року між ТОВ «ФК «Форінт» та ТОВ «ФК «Морган кепітал» укладений Договір № 73 про передачу останньому права вимоги, вказаного у Реєстрі відступлення прав вимоги до цього договору, зокрема і за кредитним договором від 24 травня 2007 року в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі. Умови цього договору виконані й відповідне право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Морган кепітал».
 
6.        Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 30 серпня 2022 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Морган кепітал», задоволено частково: вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Морган кепітал» заборгованість за кредитним договором від 24 травня 2007 року у сумі 367 323,02 доларів США, з яких заборгованість за кредитом складає 260 437,89 доларів США, заборгованість за відсотками - 106 885,13 доларів США; вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Морган кепітал» заборгованість за кредитним договором від 24 травня 2007 року У сумі 367 323,02 доларів США, з яких заборгованість за кредитом складає 260 437,89 доларів США, заборгованість за відсотками - 106 885,13 доларів США; в іншій частині позову відмовлено. Позов ОСОБА_4 залишений без задоволення. Вирішене питання про розподіл судових витрат.
 
7.        Постановою Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Рибака А. В. залишена без задоволення, а рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 30 серпня 2022 року - без змін.
 
8.        03 травня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рибак А. В. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 30 серпня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
9.        08 травня 2023 року справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати   Касаційного   цивільного   суду   у   складі:   ОСОБА_7 (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Ігнатенко В. М.
 
10.    Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2023 року, крім іншого, відкрите касаційне провадження у справі.
 
11.    05 вересня 2023 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв'язку із звільненням у відставку судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ОСОБА_7 справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.
 
12.    27 серпня 2024 року здійснена заміна відсутнього судді Калараша А. А. та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М.
 
13.   26 вересня 2024 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв'язку із приведенням складу суду у відповідність до рішення зборів судів справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.
 
14.    03 липня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «НЕГОЦИАНТ» (далі - ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ») про заміну сторони у справі № 521/11078/13-ц, підписана директором товариства - Солодчуком А. М. У цій заяві ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» просило замінити позивача у цій справі - ТОВ «ФК «Морган кепітал» на ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ», оскільки на підставі договору від 20 червня 2019 року № 44-Ф ТОВ «ФК «Морган кепітал»: передало ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» право вимоги за кредитним договором від 24 травня 2007 року (разом з усіма додатками, додатковими угодами додатковими договорами до нього) (далі - договір від 20 червня 2019 року № 44-Ф); ТОВ «ФК «Морган кепітал» та ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» 20 червня 2019 року уклали також договір відступлення прав, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. (реєстраційний № 1700), відповідно до якого ТОВ «ФК «Морган кепітал» передало ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» право вимоги за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором від 24 травня 2007 року (далі - договір відступлення прав іпотеки від 20 червня 2019 року).
 
15.    На підтвердження зазначеного ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» до цієї заяви додало завірені директором Солодчуком А. М. копії: договору від 20 червня 2019 року № 44-Ф; нотаріально посвідченого договору відступлення прав іпотеки від 20 червня 2019 року.
 
16.    19 серпня 2024 року через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи Верховному Суду адвокатом Рибаком А. В., який представляє ОСОБА_1, було направлене заперечення проти відповідної заяви ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ». Оскільки це заперечення було подане без дотримання усіх вимог Цивільного процесуального кодексу України (у актуальній редакції далі - ЦПК України) до нього, Верховний Суд не прийняв до розгляду відповідну заяву представника ОСОБА_1 відповідно до вимог абзацу першого частини четвертої статті 183 ЦПК України.
 
17.   Своєю ухвалою від 12 вересня 2024 року Верховний Суд, крім іншого, відмовив у задоволенні заяви ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» про заміну сторони у цій справі, отриманої Верховним Судом 03 липня 2024 року.
 
18.   12 вересня 2024 року після постановлення Верховним Судом відповідної ухвали від 12 вересня 2024 року ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» через поштову скриньку Верховного Суду передало доповнення до своєї зазначеної заяви про заміну сторони у справі. Оскільки Верховний Суд відмовив у задоволенні цієї заяви ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» про заміну сторони у цій справі, то будь-які доповнення до цієї зави Верховний Су не розглядає відповідно до статті 126 (наслідки пропущення процесуальних строків) ЦПК України.
 
19.   Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.
 
20.   Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
 
21.   Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
 
22.   Відповідно до частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи, зокрема зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1); 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (пункт 2); 3) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (пункт 4); 4) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 60).
 
23.   За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом (частина четверта статті 43 ЦПК України).
 
24.   Частина перша статті 44 ЦПК України вимагає, щоб процесуальні права використовувались добросовісно, а зловживання процесуальними правами як таке не допускалося. Згідно із частиною четвертою статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.
 
25.   У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).
 
26.   Глава 5 ЦПК України присвячена врегулюванню питання доказів та доказування. Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність визначені статтями 76-80 ЦПК України.
 
27.   Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
 
28.   Згідно із абзацом другим частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
 
29.   Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (частини перша та друга статті 513 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV (у актуальній редакції далі - ЦК України)).
 
30.   До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
 
31.   Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).
 
32.   Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (частини перша та друга статті 517 ЦК України).
 
33.   У своїй відповідній ухвалі від 12 вересня 2024 року Верховний Суд вказав ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ», що, по-перше, надані ним докази не підтверджують належним чином факт матеріального правонаступництва, заснованого на договорі про відступлення права вимоги, а, по-друге, що відповідно до обставин справи дійшов висновку про грубе порушення ТОВ «ФК «Морган кепітал» та ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» вимог частинидругої статті 43 та статті 44 ЦПК України - свідоме введення судів уоману та зловживання процесуальними правами у цій справі.
 
34.   Зокрема, ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2022 року витребувані у ТОВ «ФК «Форінт», ТОВ «ФК «Морган кепітал» та Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» оригінали попереджень про стягнення заборгованості, відповідних договорів поруки та кредитного договору від 24 травня 2007 року з додатками.
 
35.   Відповідно до матеріалів справи на виконання зазначеної ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2021 року про витребування доказів: ТОВ «ФК «Форінт» своєю заявою від 17 червня 2022 року вих. № 2/2022/06/6533 повідомило суд першої інстанції, зокрема про передачу прав вимоги до відповідачів у цій справі ТОВ «ФК «Морган кепітал» та здійснене відповідне правонаступництво згідно із ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2021 року (т. 6, а. с. 52-57); АТ «Райффайзен Банк Аваль» також направило свою заяву-відповідь від 20 червня 2022 року № б/н щодо оригіналів документів у справі. Докази виконання цієї ухвали суду ТОВ «ФК «Морган кепітал» відсутні. Водночас у матеріалах справи містяться докази отримання ТОВ «ФК «Морган кепітал» процесуальних документів у цій справі від суду першої інстанції та апеляційного суду після 14 вересня 2021 року.
 
36.   У матеріалах справи міститься заява ТОВ «ФК «Морган кепітал», адресована суду першої інстанції у цій справі, щодо ознайомлення з її матеріалами, яка містить резолюцію судді від 02 червня 2023 року щодо надання можливості такого ознайомлення. До касаційної скарги ОСОБА_1 додана у якості додатку копія відповіді ТОВ «ФК «Морган кепітал» від 25 квітня 2023 року вих. № 250423/1 на адвокатський запит її представника - адвоката Рибака А. В., відповідно до якої ТОВ «ФК «Морган кепітал» стверджує, що 20 червня 2019 року відступило ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» права вимоги за кредитним договором від 24 травня 2007 року. Водночас у матеріалах справи міститься запит представника ТОВ «ФК «Морган кепітал» Білої Ю. О. від 06 червня 2023 року вих. № 060623/01 про ознайомлення з матеріалами цієї справи.
 
37.   Пункт 5.1.7. договору від 20 червня 2019 року № 44-Ф передбачає, що ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» його підписанням підтверджує свою обізнаність з інформацією про стан претензійно-позовної роботи щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 травня 2007 року та пов'язаними з ним договорами. Також умови договору від 20 червня 2019 року № 44-Ф передбачають інформування ТОВ «ФК «Морган кепітал» про відповідні судові справи ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ».
 
38.   ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» стверджує, що 20 червня 2019 року ТОВ «ФК «Морган кепітал» відступило ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ»права вимоги за кредитним договором від 24 травня 2007 року. В цей же день, відповідно до матеріалів справи, ТОВ«ФК «Форінт» відступило зазначені права ТОВ «ФК «Морган кепітал», а ТОВ «ФК «Форінт» зверталось до суду першої інстанції 07липня 2021 року щодо процесуального правонаступництва на користь ТОВ «ФК «Морган кепітал», яке у подальшому, попри відповідну відповідь на адвокатський запит, жодним чином не повідомляло суди про подальшу передачу ним прав вимоги 20 червня 2019 року ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ», так само як ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» не зверталося ні до суду першої, ані апеляційної інстанції.
 
39.   Ігноруючи зазначений висновок Верховного Суду, викладений в його ухвалі від 12 вересня 2024 року ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» 11 листопада 2024 року через поштову скриньку Верховного Суду передало чергову заяву про заміну сторони у цій справі (без вказівки дати її складання) у відповідь на зазначену ухвалу Верховного Суду від 12 вересня 2024 року. До цієї заяви ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» додало копії додаткових доказів щодо укладання договір від 20 червня 2019 року № 44-Ф, вказавши, що «ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» своєчасно не повідомило суди першої та апеляційної інстанцій про передачу йому права вимоги за кредитним договором № 010/25-28/07-278 від 24 травня 2007 року через недбале та несумлінне ставлення попереднього директора підприємства ОСОБА_5 до виконання своїх трудових обов'язків».
 
40.   22 листопада 2024 року через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи Верховному Суду адвокатом Рибаком А. В. , який представляє ОСОБА_1 , було направлене заперечення проти відповідної повторної заяви ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ».
 
41.   До цього заперечення ОСОБА_1 (вх. № 36801/0/220-24), поданого її відповідним представником, додані фотографії бланків кур'єрської служби Товариства з обмеженою відповідальністю «Двадцять п'ять годин», оформлені 15 серпня 2024 року, які не містять даних ані про отримання адресатами цих заперечень з додатками (вказівка невідомою особою про те, що певні документи були залишені у невідомій скринці за певною адресою не є такими даними), ані про те, хто саме та на підставі яких повноважень здійснив їх прийняття до відправки. Відповідно до умов статті 77, 79 та 80 ЦПК України Верховний Суд не може вважати ці докази належними, достовірними та достатніми з точки зору підтвердження виконання вимог абзацу другого частини другої статті 183 ЦПК України.
 
42.   Отже, оскільки це заперечення, попри аналогічні зауваження Верховного Суду у його ухвалі від 12 вересня 2024 року щодо заперечення представника  ОСОБА_1 на попередню заяву ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» про заміну сторони у справі, не відповідають вимогам ЦПК України щодо його подання, Верховний Суд не приймає до розгляду це заперечення представника ОСОБА_1 відповідно до вимог абзацу першого частини четвертої статті 183 ЦПК України.
 
43.    Копія ухвали Верховного Суду від 12 вересня 2024 року у цій справі була направлена ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» (супровідний лист з вих. № 27209/0/222-24) 24 вересня 2024 року засобами поштового зв'язку Акціонерного товариства «Укрпошта» (рекомендоване відправлення про вручення поштового відправлення) за адресою, яку ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» систематично вказує у всіх документах, які подає до судів у цій справі, як місце свого знаходження: місто Одеса, вулиця Ольгіївська, 14. Цю саму адресу, зокрема, ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» вказує й у своїй повторній заяві про заміну сторони у справі, отриману Верховним Судом 11 листопада 2024 року. У відповідному супровідному листі Верховного Суду зазначені також й актуальні адреси учасників цієї справи, у якій ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» заявляло про своє правонаступництво, які не враховані у повторній заві ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» про заміну сторони у справі.
 
44.   18 жовтня 2024 року Верховному Суду Акціонерним товариством «Укрпошта» повернута зазначена копія ухвали та супровідного листа до неї (вх. № 54894/0/233-24) у зв'язку із неотриманням цих документів ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ».
 
45.   13 грудня 2024 року засобами поштового зв'язку Акціонерного товариства «Укрпошта» до Верховного Суду надійшла заява ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» як учасника справи № 521/11078/13-ц про відвід від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у цій справі суддів Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду: Пророка В. В., Петрова Є. В., Ситнік О. М.
 
46.   Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2024 року зазначена заява ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» про відвід суддів залишена без розгляду, оскільки це товариство не є часником справи № 521/11078/13-ц на момент її подання.
 
47.   Згідно із статтею 82 ЦПК України Верховний Суд має право враховувати обставини, встановлені судами, та публічно доступну (загальновідому) інформацію, доступну, зокрема у Єдиному реєстрі судових рішень.
 
48.   В ухвалі Одеського апеляційного суду від 20 травня 2020 року, яка набула чинності та не скасована, у справі № 522/9008/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен банк Аваль», треті особи: ОСОБА_2 , ТОВ «ФК «Форінт», ТОВ «ФК «Морган Кепітал», ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ», про визнання недійсним кредитного договору, та за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен банк Аваль», треті особи - ті ж самі, про визнання недійсним кредитного договору (кредитний договір від 24 травня 2007 року) апеляційний суд, зокрема вказав, що «поштове повідомлення, направлене на адресу ТОВ «ФК «Негоциант» (65029, м. Одеса, вул. Ольгіївська, 14) також повернулося до апеляційного суду з відміткою «дом снесен, «ФК «Негоциант» неизвестно»». Цією ухвалою Одеський апеляційний суд повернув як неподану апеляційну скаргу ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ», подану його представником - адвокатом Десятником С. М., на ухвалу суду першої інстанції у цій справі.
 
49.   У справі, щодо якої ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» направляє Верховному Суду повторну заяву про заміну сторони у справі, Малиновський районний суд міста Одеси своєю ухвалою від 21 червня 2024 року, яка набула чинності та не скасована, повернув без розгляду заяву ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» про виправлення описки в рішенні Малиновського районного суду міста Одеси від 30 серпня 2022 року, у якій ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» вимагало від суду у такий спосіб замінити ним ТОВ «ФК «Морган кепітал» у цьому судовому рішенні. Суд першої інстанції пояснив ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ», що при ухваленні цього рішення від 30 серпня 2022 року відомостей про наявність договору від 20 червня 2019 року № 44-Ф у суду не було, представником ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» не було виконані обов`язки, передбачені пунктами 2 та 4 частини другої статті 43 ЦПК України. Також суд першої інстанції зазначив, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього. Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду. Отже, процесуальні дії конкретного процесу не можуть здійснюватися поза межами цього процесу, а тому такі дії як процесуальні можуть здійснюватися лише в межах конкретного провадження/процесу.
 
50.   Той факт, що процесуальне правонаступництво може здійснюватися на будь-якій стадії судового процесу не означає виключення дії статті 126 ЦПК України у розумному та добросовісному поєднанні із фактом виникнення матеріального правонаступництва.
 
51.    Твердження ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» про те, що офіційний керівник цієї особи діяв не в її інтересах, не доводячи до відома судів попередніх інстанцій саме у цій справі інформацію, яку зараз ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» заявляє Верховному Суду, по-перше, нічим не підтверджені, по-друге, не стосуються предмету спору у цій справі. Якщо ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» вважає, що її керівник діяв не у її інтересах або іншим чином порушував її права, то вона не позбавлена права звертатись до суду з відповідним позовом до цього керівника.
 
52.   Верховний Суд вчергове звертає увагу, що жоден з учасників договірних стосунків, на які посилається ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» у своїх заявах про заміну сторони у справі в межах її касаційного перегляду, не повідомив судам попередніх інстанцій відповідну інформацію, хоча такий обов'язок випливав як зі змісту цих договірних стосунків, зокрема договору від 20 червня 2019 року № 44-Ф, так і положень законодавства, зокрема ЦПК України.
 
53.   Відповідно до пункту 8 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Отже, приховування від судів можливої зміни складу учасників справи на момент розгляду ними цієї справи з метою подальшого надання цієї інформації у касаційній інстанції є нічим іншим як зловживанням процесуальними правами. Будь-які інші спроби через подання клопотань щодо розгляду саме справи, передбачених ЦПК України для офіційних учасників справи, з метою здобути підтвердження від Верховного Суду такого статусу, є також спробами зловживання процесуальними правами.
 
54.   Враховуючи зазначене, очевидним є те, що ТОВ «ФК «НЕГОЦИАНТ» не повідомляє судам усі правдиві дані про себе, його відповідні заяви та дії щодо цієї справи не пов'язані із сумлінною реалізацією процесуальних прав, передбачених ЦПК України, а пов'язані із зловживанням цими правами, протистояти чому ЦПК України прямо вимагає від судів - пункт 11 частини третьої статті 2, частина четверта статті 44 ЦПК України, які стосуються реалізацію усіх процесуальних прав, передбачених ЦПК України, без виключення.
 
55.    Процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції (частина друга статті 415 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 43, 44, 55, 183 та 415 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Повернути без розгляду заперечення  ОСОБА_1 від 22 листопада 2024 року, подане її представником - адвокатом Рибаком Андрієм Вікторовичем (вх. № 36801/0/220-24).
 
2.       Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «НЕГОЦИАНТ», отриманої Верховним Судом 11 листопада 2024 року про заміну сторони у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган кепітал», до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору поруки недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Рибака Андрія Вікторовича на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 30 серпня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                               /підпис/                       В. В. Пророк

 
                                                         /підпис/                       І. В. Литвиненко

 
                                                         /підпис/                       Є. В. Петров