ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/443/25 Справа № 202/7034/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 лютого 2025 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Скоробогатька В.Ю. на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: 
АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,                

за участю:
захисника                                        Скоробогатька В.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2024 року 29 квітня 2024 року близько 12.00 год. ОСОБА_1 в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував у тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_2 та виконував службові обов`язки у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.172-20 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримував, а про постановлене рішення останній дізнався лише у грудні 2024 року, по суті просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано, що в провадженні судді одночасно відносно ОСОБА_1 розглядаються дві справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.172-20 КУпАП, і суд їх не об`єднав в єдине провадження, чим порушив вимоги ст. 36 КУпАП. Наголошує на тому, що суд допустив порушення процесуального законодавства, зокрема не повідомив особу належним чином про дату та час розгляду справи, чим позбавив останього права на захист. Вказує на те, що складений протокол є недопустимим, оскільки свідками при проведенні огляду на стан сп`яніння було зазначено військовослужбовців, які перебувають у прямому підпорядкуванні особи, яка складала вказаний протокол.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
Вимоги апеляційної скарги захисника щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак матеріали справи не містять відомостей про вручення копії постанови ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги щодо порушення прав ОСОБА_1 судом першої інстанції, оскільки його не було повідомлено про місце та час розгляду справи, заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять таких доказів.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Однак справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 без належного повідомлення про місце та час розгляду справи, що є порушенням ст. 268 КУпАП.
Окрім цього, судом першої інстанції було необґрунтовано стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір, так як він є військовослужбовцем, а тому відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України “ Про судовий збір” він, як військовослужбовець, під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється від сплати судового збору.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах адміністративного правопорушення, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу “АЛКОНТ-М”, результат огляду 0,75 проміле; тестуванням до протоколу, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу “АЛКОНТ-М” становить 0,75 проміле, а також іншими наявними доказами у справі.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин вказаного адміністративного правопорушення, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Доводи про те, що суд першої інстанції повинен був об`єднати в одне провадження справи щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не є підставою для скасування рішення суду, при цьому за загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Доводи захисника про те, що протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є недопустимим, оскільки свідками при проведенні огляду були військовослужбовці, які перебувають у підпорядкуванні особи, яка складала протокол, є безпідставними.
В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками ВСП вимог закону під час складання протоколу про військове адміністративне правопорушення.
Так, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329, і будь-яких заперечень та зауважень при його складанні ОСОБА_1 не було зазначено.
Порушення положень ст. 266-1 КУпАП, які були б підставою для визнання протоколу недопустимим доказом та скасування постанови суду і закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено.
Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – змінити, шляхом виключення з постанови суду першої інстанції посилання про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Скоробогатьку В.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2024 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Скоробогатька В.Ю. — залишити без задоволення.
       Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП — змінити, з резолютивної частини виключити посилання про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп., та звільнити останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ “ Про судовий збір”, в решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот