Справа № 142/653/24 
Провадження № 33/801/1036/2024
Категорія: 432 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Нестерук В. В.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року                                                                                    м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Каленюка Анатолія Васильовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,
встановив:
Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2024 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.
Не погодившись із вказаною постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.
У скарзі зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення повинен був бути складений не пізніше двадцяти чотирьох годин, будь-яких випадків відстрочення моменту складання протоколу чинним законодавством не передбачено. У протоколі відсутні повні дані: прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, що склала протокол, а відтак він складений невідомою особою. Протокол складено у його відсутність, пояснення у нього не відбиралися. Записи (аудіо та відео) його розмови з дружиною представниками Державної прикордонної служби були зафіксовані незаконно.
Також ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, мотивуючи тим, що оскаржувану постанову отримано його представником – адвокатом Каленюком А.В. 04 листопада 2024 року як на офіційну електронну пошту, так і в особистому кабінету на сайті Електронного суду. 11 листопада 2024 року об 23 год. 47 хв. захисником на електронну пошту суду було подано апеляційну скаргу, яку постановою Вінницького апеляційного суду від 20 листопад 2024 року було повернуто як таку, що подана поза межами визначеного законом строку на апеляційне оскарження, за відсутності клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження. Оскільки строк на подання вперше поданої апеляційної скарги пропущено не було, вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що постанову Піщанським районним судом Вінницької області винесено 01 листопада 2024 року та згідно супровідного листа від 04 листопада 2024 року направлено на адресу ОСОБА_1 та його захисника, як і на електронну пошту останнього (а.с.45-53). 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану 12 листопада 2024 року, було повернуто, як таку, яка подана з пропуском на апеляційне оскарження, за відсутності клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Повторно апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано на електронну адресу суду першої інстанції 25 листопада 2024 року, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
З наданих ОСОБА_1 доказів встановлено, що апеляційну скаргу адвокатом Каленюком А.В. надіслано на електронну адресу суду першої інстанції 11 листопада 2024 року.
Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 вперше було подано через суд першої інстанції протягом визначеного законом строку, що суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості встановити, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Каленюка А.В., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №254016, складеного 09 серпня 2024 року інспектором прикордонної служби вищої категорії – начальником 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , 18 травня 2024 року о 13 год. 50 хв. на напрямку руху н.п Грабарівка (України) - н.п Окниця (Республіка Молдова), в районі проміжного прикордонного знаку № 0228/16, на відстані 10 метрів від лінії державного кордону, у пішому порядку поза встановленими пунктами пропуску виявлено  ОСОБА_3 при спробі незаконного перетину державного кордону України, при наближенні прикордонного наряду з метою припинення можливого правопорушення правопорушник продовжив рух в бік кордону ігноруючи вказівки та попередження, після чого здійснив опір та напад на прикордонний наряд, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (а.с.2).
09 серпня 2024 року ОСОБА_1 підписано Акт ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст. 268 КУпАП (а.с.3). 
З письмових пояснень начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підполковника ОСОБА_4 від 18 травня 2024 року слідує, що близько 14.20 18 травня 2024 року від старшого п/н «ГрР» майора ОСОБА_5 отримав інформацію про те, що лейтенантом ОСОБА_6 , на напрямку ГРАБАРІВКА (УКРАЇНА) - ОКНИЦЯ (РМ), в районі пп/зн №0228/16 виявлено особу, що імовірно мала намір порушити ДК з України в РМ. При наближені лейтенанта ОСОБА_7 до імовірного правопорушника, особа вдалась до втечі у напрямку ДК, лейтенант ОСОБА_8 розпочав переслідування. В 10 м. від ДК правопорушник розвернувся до офіцера й застосував газовий балончик подразнювальної дії, здійснивши декілька ударів по руках та плечу військовослужбовця, намагався заволодіти табельною зброєю 9 мм ПМ. Діючи відповідно до сигналів прихованого управління, побачивши, що правопорушник намагається втекти та здійснює напад на лейтенанта ОСОБА_7 , на допомогу терміново вирушив головний сержант ОСОБА_9 , який перебував у складі п/н «ГрР» та знаходився на відстані близько 50 метрів. Головний сержант ОСОБА_10 наблизився до правопорушника на відстань близько 20 метрів, з метою відбиття нападу на лейтенанта ОСОБА_7 , не допущення заволодіння 9 мм ПМ та затримання правопорушника, здійснено 2 попереджувальних постріли із 5,45 мм АКС-74 вгору. Правопорушник попередження проігнорував та продовжував здійснювати заходи фізичного впливу до лейтенанта ОСОБА_7 . Близько 14.20 18 травня 2024 року, з метою недопущення втрати зброї, збереження життя військовослужбовця головним сержантом ОСОБА_11 здійснено постріл з 5,45 мм АКС-74 в ногу правопорушника (а.с.8). 
Викладене підтверджується рапортами помічника начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_12 від 18 травня 2024 року, інспектора прикордонної служби інспектора кінологічного відділення ОСОБА_13 від 18 травня 2024 року, інспектора прикордонної служби ОСОБА_14 від 18 травня 2024 року, першого заступника начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_15 від 18 травня 2024 року (а.с.4-7).
З рапорту інспектора прикордонної служби начальника відділення інспекторів п/с « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_16 від 09 серпня 2024 року слідує, що 09 серпня 2024 року у приміщені Вінницької обласної клінічної лікарні імені М.І. Пирогова було ідентифіковано особу правопорушника, що здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України 18 травня 2024 року на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), а саме на напрямку н.п Грабарівка (Україна) - н.п Окниця (РМ) в районі проміжного прикордонного знаку № 0228/16, на відстані 10м від лінії державного кордону. Попередньо, з моменту вчинення особою правопорушення у зв`язку з важким станом здоров`я, введенням правопорушника у медикаментозну кому та забороною лікарів на відвідування, встановити особу було не можливим. Правопорушником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Київ. Місце проживання: АДРЕСА_1 . Паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві, 03.11.2006 року. Також 09 серпня 2024 року у приміщенні Вінницької обласної клінічної лікарні імені М.І. Пирогова на громадянина ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (протокол серії: ПдРУ № 254016) (а.с.9). 
У статті 9 Закону України «Про державний кордон України» зазначено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.
Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.
Порушенням державного кордону України є також перетинання його з порушенням встановленого порядку.
Частиною першою статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за спробу перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ № 254016 від 09 серпня 2024 року; письмовими поясненнями начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підполковника ОСОБА_4 від 18 травня 2024 року; рапортами помічника начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_12 від 18 травня 2024 року, інспектора прикордонної служби інспектора кінологічного відділення ОСОБА_13 від 18 травня 2024 року, інспектора прикордонної служби ОСОБА_14 від 18 травня 2024 року, першого заступника начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_15 від 18 травня 2024 року; рапортом інспектора прикордонної служби начальника відділення інспекторів п/с « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_16 від 09 серпня 2024 року; копіями довідок щодо виникнення обстановки на ділянці віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 прикордонного загону 18 травня 2024 року, копією довідкової схеми ділянка відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » тип Б впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; фототаблицями. 
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУПАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та надав їм правову оцінку.
Висновок суду першої інстанції про те, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного  правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП України, а саме спроба перетинання державного кордону у пішому порядку поза пунктами пропуску через державний кордон України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Фактично, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а доводи апеляційної скарги зводяться до того, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неналежному доказі – протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ №254016 від 09 серпня 2024 року.
Зокрема, скаржник вважає, що: протокол про адміністративне правопорушення складений пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення; у протоколі відсутні повні дані особи, що його склала, тобто він складений невідомою особою; він не був ознайомлений із висунутим відносно нього обвинуваченням, оскільки протокол складено у його відсутність, пояснення у нього не відбиралися; йому не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП; відмітка у протоколі про відмову від надання пояснень не відповідає дійсності.
Аналогічні доводи щодо неналежності протоколу, як доказу, містило і клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, подане до суду першої інстанції.
Відхиляючи позицію ОСОБА_1 про неналежність та недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції виходив з того, що ст. 254 КУпАП двадцяти чотирьох годинний строк складання протоколу пов`язує не з часом вчинення правопорушення, а з моментом виявлення особи, яка вчинила правопорушення, тобто усіх необхідних відомостей для її ідентифікації. Надання письмових пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є правом особи, і в даному випадку таке правоне було обмежене. Відсутність підпису ОСОБА_1 в протоколі пояснюється саме відмовою останнього від його підписання, що зафіксовано відеозаписом, який був переглянутий в судовому засіданні. У протоколі зазначено, що він складений інспектором прикордонної служби вищої категорії - начальником 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 ..
Вказані доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі жодним чином не спростовані, а апеляційна скарга містить ідентичні доводи, викладені в клопотанні про закриття провадження у справі, поданому до суду першої інстанції, яким судом була надана мотивована оцінка.
Апеляційний суд виходить з того, що протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів у справі (ст. 251 КУпАП).
Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Подія, про яку йде мова в протоколі про адміністративне правопорушення, мала місце 18 травня 2024 року.
Встановлено, що 18 травня 2024 року при затриманні особи, яка мала намір здійснити спробу незаконного перетину Державного кордону України, у зв`язку з нападом на військовослужбовця, такій особі було спричинено тілесні ушкодження та у подальшому її було доставлено до закладу охорони здоров`я. 
При цьому, 18 травня 2024 року особу правопорушника уповноваженими особами Державної прикордонної служби України встановлено не було.
Матеріалами справи підтверджується, що особу правопорушника було встановлено лише 09 серпня 2024 року у приміщенні Вінницької обласної клінічної лікарні імені М.І. Пирогова, доказів зворотного матеріали справи не містять.
До вказаної дати встановити особу не було можливості у зв`язку з важким станом здоров`я ОСОБА_1 , введенням його у медикаментозну кому та забороною лікарів на відвідування (відомості рапорту від 09 серпня 2024 року). 
ОСОБА_1 , оскаржуючи постанову, доказів на підтвердження того, що уповноважені на складання протоколу особи встановили чи могли встановити його особу до 09 серпня 2024 року не надав, а тому висновки суду в цій частині не спростував.
Відтак, датою виявлення особи, яка вчинила правопорушення, за обставин даної справи є 09 серпня 2024 року.
Відтак, враховуючи положення згаданої статті 254 КУПАП, інспектором прикордонної служби вищої категорії – начальником 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 не було допущено порушення строків складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Апелянт стверджує, що працівниками Державної прикордонної служби України було незаконно зафіксовані аудіо та відео записи спілкування з ним та з його дружиною, однак, вказані твердження не заслуговують на увагу, оскільки долучений аудіозапис спілкування ОСОБА_1 та його дружини з прикордонниками суд першої інстанції визнав недопустимим доказом у справі.
Не заслуговують на увагу твердження   ОСОБА_1 про порушення його права на захист, а саме не залучення адвоката до наданням ним пояснень, оскільки КУпАП не вимагає залучення захисника до процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі і для відібрання в особи пояснень.
На зворотному боці Акту ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 зазначив, що розгляд справи він просить провести з його участю та участю його захисника – адвоката Каленюка А.В..
Лавріненко Д.В., як то передбачає ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції скористався юридичною допомогою адвоката.
Решта доводів апеляційної скарги, які стосуються, зокрема, підпису протоколу, надання (чи ненадання) ОСОБА_1 пояснень під час складання протоколу, роз`яснення його прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, отримання копії протоколу не впливають на висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції і закриття провадження у справі з подальшим виправдання особи. 
ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції не позбавлений можливості користуватися правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та доводити свою невинуватість.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції скаржником не наведено, а обставини, на які покликається скаржник, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без мін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                    Т.Б. Сало