ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м     У к р а ї н и

24 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/5915/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу:	 Головного управління ДПС у Запорізькій області 	
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 24.09.2024р. у справі №280/5915/24	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до: про:	Головного управління ДПС у Запорізькій області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень	

ВСТАНОВИВ:

           25.06.2024р. Запорізьким  окружним адміністративним судом зареєстровано  адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – ГУ ДПС у Запорізькій області)  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.  / а.с. 2-4/.
          Ухвалою  Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2024р. вищезазначений адміністративний позов залишено без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви / а.с. 29/.
У межах наданого вищезазначеною ухвалою суду строку позивачем недоліки позову було усунуто шляхом надання уточненого адміністративного позову / а.с. 31-37/ та судом першої інстанції 15.07.2024р. відкрито  провадження  у справі №280/5915/24 за позовом   ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Запорізькій області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і справу призначено до  судового розгляду / а.с. 38/.
          Позивач, посилаючись у уточненому адміністративному позові / а.с. 32-37/ на те, що 02.04.2024р.  ним  отримано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області № 0047615-2410-0829-UА23060070000082704,  № 0047614-2410-0829-UА23060070000082704 від 06.02.2024р., якими йому  визначено до сплати суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно від`ємне від земельної ділянки, але  він вважає ці рішення податкового органу необґрунтованими та безпідставними оскільки належна йому  житлова нерухомість має загальну площу 106,86 кв.м. і тому оподатковується за нульовою ставкою податку відповідно до рішення Запорізької міської ради № 5 від 28.01.2015р., тому просив  визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області № 0047615-2410-0829-UА23060070000082704,  № 0047614-2410-0829-UА23060070000082704 від 06.02.2024р.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду  від 24.09.2024р. у справі №280/5915/24 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області  № 0047615-2410-0829-UА23060070000082704,  № 0047614-2410-0829-UА23060070000082704 від 06.02.2024р. /а.с. 54-56/. 
Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, за допомогою засобів системи «Електронний суд» 04.10.2023р.  подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 04.10.2024р. / а.с. 60-68,69/.
Ухвалою Третього  апеляційного адміністративного суду від 07.10.2024р.    у справі №280/5915/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Запорізькій області   на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 24.09.2024р. у справі №280/5915/24 та витребувано з суду першої інстанції матеріали адміністративної справи №280/5915/24 /а.с. 70/, про що повідомлено учасників справи /а.с. 71-73/.
Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі  на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 24.09.2024р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову. 
15.10.2024р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив позивача на апеляційну скаргу / а.с. 74-75/ у якому заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом було об`єктивно та повно з`ясовано усі обставини справи, які мали суттєве значення для її вирішення, та постановлено обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 24.09.2024р. у цій справі залишити без змін.  
21.10.2024р. до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали адміністративної справи №280/5915/24 / а.с. 79/.
Ухвалою Третього  апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024р.    справу №280/5915/24 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 26.11.2024р.  / а.с. 80/, про що повідомлено учасників справи / а.с. 81-82/.
Положеннями ч. 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення  в порядку письмового провадження  є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з  наступних підстав.
          Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що  ОСОБА_1 , позивачу у справі,  на праві приватної власності належать об`єкти житлової нерухомості, відмінні від земельної ділянки: - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 30,97 кв.м.; - квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 75,89 кв.м. / а.с. 49/.
           02.04.2024р. позивачем отримано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 06.02.2024р.: 
- № 0047615-2410-0829-UА23060070000082704, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2023 рік у сумі 2229,70 грн / а.с. 25/; 
- № 0047614-2410-0829-UА23060070000082704, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2023 рік у сумі 909,92 грн. / а.с. 26/;
об`єктами оподаткування за якими є належні позивачу на праві приватної власності квартири, і саме ці рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень є предметом оскарження у цій справі. 
          Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі – ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
          Сукупний аналіз положень ст. 8,10,12 ПК України дає можливість зробити висновок про те, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад, і до таких податків, серед інших належить податок на майно. Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі, розмір податку визначається шляхом прийняття сільськими, селищними, міськими радами та радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень ь рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень, і таке рішення офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень, відповідно до п. 12.5 ст. 12 ПК України, є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
          Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК.
          Положеннями пп. 266.1.1 п. 266.1 та 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
          Пунктом 266.4 ст. 266 ПК України врегульовано питання встановлення та застосування пільги із сплати цього податку.
Відповідно до пп. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.  База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв.метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Підпунктом 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).
Судом під час розгляду цієї справи встановлено, що рішенням Запорізької міської ради № 5 від 28.01.2015р.  затверджено «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)», яке опубліковано шляхом розміщення на офіційному сайті міськради (надалі - Положення), при цьому до цього Положення внесено зміни рішеннями Запорізької міської ради № 5 від 30.06.2015р., № 30 від 26.02.2016р. , № 50 від 25.08.2016р., № 49 від 21.12.2016р., № 51 від 26.04.2017р., № 49 від 27.05.2020р., і ці рішення органу місцевого самоврядування, які регулюють питання встановлення податку на майно ( визначення його розміру та встановлення пільг щодо його сплати), є чинними.
          Так, положеннями п. 2.4. Положення врегульовані питання застосування пільг зі сплати цього податку, і серед іншого визначено ( пп. 2.4.1), що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів;
і таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
          Відповідно до пп. 2.4.2 п. 2.4 Положення пільги з податку, що сплачується на території міста Запоріжжя встановлюються з  об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.
          Так абз. 1 пп. 2.5.2 п. 2.5 Положення (з урахуванням змін внесених рішеннями Запорізької міської ради № 5 від 30.06.2015р., №30 від 26.02.2016р., №49 від 21.12.2016р.) визначено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме: - квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів.
          Під час розгляду цієї справи встановлено, що у приватній власності ОСОБА_1 , позивача у справі, перебувають квартири, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів (30,97 кв.м. + 75,89 кв.м. = 106,86 кв.м.), тому з урахуванням вищенаведених рішень Запорізької міської ради,  для таких  об`єктів нерухомості встановлена нульова ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянку, що свідчить про відсутність підстав для нарахування позивачу такого податку за 2023р., тому відповідач у справі під час прийняття податкових повідомлень-рішень № 0047615-2410-0829-UА23060070000082704, № 0047614-2410-0829-UА23060070000082704  від 06.02.2024р. діяв  всупереч приписів пп. 266.4.2 п .266.4 ст. 266 ПК України, абз. 1 пп. 2.5.2 п. 2.5 Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)», що свідчить про необґрунтованість та протиправність таких рішень суб`єкта владних повноважень і  суд першої інстанції зробив обґрунтований  висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень та постановив у цій справі правильне рішення про задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог у повному обсязі.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог і зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 24.09.2024р.  у цій адміністративній справі  залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від 24.09.2024р. у справі №280/5915/24 –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
                    Постанову виготовлено та підписано 24.12.2024р. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов