ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2932/25 Справа № 201/10853/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Скиба Віталій Володимирович, на ухвалу Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року у складі судді Демидової С.О. по справі № 201/10853/15-ц про визнання неподаною та повернення заяви  ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження та перегляд заочного рішення,–

                                       В С Т А Н О В И Л А:

       У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження та перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року у справі №201/10853/15-ц.
       Ухвалою Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження та перегляд заочного рішення - визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі ч.6 ст. 185 ЦПК України.
Не погодившись з такою ухвалою, у грудні 2024 року  ОСОБА_1 через свого представника — адвоката Скибу В.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи це тим, що на стадії відкриття провадження суддя не може з`ясовувати питання достатності доказів, надавати їм оцінку та вимагати від заявника надання таких доказів, встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги. Зазначені питання можуть вирішуватись лише на стадіях судового процесу та не є підставою для залишення заяви без руху і подальшого її повернення. Лише тільки після відкриття провадження у справі суд першої інстанції може провести підготовче засідання для з`ясування остаточної визначеності предмету спору, характеру спірних правовідносин, вимог та складу учасників справи, а також і визначення обставин справи, які підлягають встановленню та збиранню відповідних доказів у разі потреби. Однак, суд такий процесуальний порядок порушив, що призвело до помилкової ухвали суду.
Згідно із частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що, ухвалою судді від 28 листопада 2024 року заява була залишена без руху та заявника повідомлено про необхідність не пізніше трьох днів з дня отримання ним даної ухвали виправити недоліки заяви.
       Представником заявника 09 грудня 2024 року подано клопотання про усунення недоліків, обґрунтовуючи заяву тим, що необхідно витребувати документи для підтвердження факту, що заявник дійсно є правонаступником, також заявник зазначає, що на даний час є перешкоди в отриманні підтверджень, що він є правонаступником.
Повертаючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав, що недоліки визначені ухвалою усунуті не були, оскільки нормами ЦПК передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та є підстави для застосування ч.6 ст. 186 ЦПК України.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з огляду на таке.
       Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
       Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
       Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).
       Колегія суддів відзначає, що в ухвалі суду від 28 листопада 2024 року про залишення заяви ОСОБА_1 без руху зазначено, що до матеріалів заяви не додано доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 є правонаступником відповідача ОСОБА_2 у розумінні положень ст.55 ЦПК України, а також доказів того, що його залучено до виконавчого провадження в межах виконання рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська по справі №201/10853/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 , третя особа: Перша Дніпровська державна нотаріальна контора про стягнення заборгованості по кредитному договору №77/08-Ф від 29 квітня 2008 року, що, в свою чергу, унеможливлює вирішення судом питання про відновлення втраченого провадження у цій справі, та подальшого розгляду питання про перегляд заочного рішення. 
       На виконання зазначеної ухвали заявником через його представника подано клопотання, зокрема, про витребування доказів з нотаріальної контори його правонаступництва.
       Колегія суддів наголошує, що у справі, що переглядається, питання правонаступництва не може вирішуватись на стадії відкриття провадження, адже таке питання законності звернення цього заявника в рамках цієї справи з порушенням питання відновлення втраченого провадження та перегляду судового рішення, у разі встановлення судом в процесі розгляду справи по суті неналежності ОСОБА_1 цій справі в статусі заявника, є підставою для відмови у задоволенні такої заяви як особі, що не відповідає ст. 489 ЦПК України.
       Також суд при цьому не надав оцінки тому факту, що заявник звернувся із відповідним клопотанням про витребування доказів, на які звернув увагу суд першої інстанції, залишаючи заяву без руху, що і буде належним підтвердженням його звернення до суду в рамках цієї справи.
       Однак, суд першої інстанції, не відкривши провадження у справі, не вирішивши зазначене клопотання, дійшов помилкового висновку про повернення заяви ОСОБА_1 з підстав неусунення недоліків, визначених ухвалою суду від 28 листопада 2024 року.
       Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для повернення заяви ОСОБА_1 , з урахуванням того, що питання відповідності процесуального статусу заявника вимогам ст. 489 ЦПК України вирішується лише по суті розгляду цієї заяви, а не на стадії вирішення питання відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Скиба Віталій Володимирович - задовольнити.
       Ухвалу Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Повний текст постанови складений 03 березня 2025 року.

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                  М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна