ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/285/25 Справа № 932/8782/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 січня 2025 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , його захисника — адвоката Григоренка Д.Ю., потерпілого ОСОБА_2 , 
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Григоренка Дениса Юрійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
       на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

       У постанові суду зазначено, що 19 серпня 2024 року, приблизно о 16 годині 36 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись в районі електроопори №249 по проспекту Богдана Хмельницького в м.Дніпро, керуючи автомобілем «Фольцваген» д/н НОМЕР_1 , виконуючи розворот, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, чим порушив п.10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306), та скоїв зіткнення з мотоциклом «Ліфан», д/н НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, водій мотоциклу ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки у рішенні суду викривленні пояснення потерпілого ОСОБА_2 , внаслідок чого висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.
Враховуючи викладене, захисник просить постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 скасувати, прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження в справі за відсутності складу адміністративного правопорушення не підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Під час судового засідання апеляційного суду захисник Григоренко Д.Ю. подав доповнення до своєї апеляційної скарги, де зазначив, що в оскаржуваній постанові судом зазначено пояснення потерпілого ОСОБА_2 , які він суду не надавав.
Так, в дійсності, ОСОБА_2 вказав, що зіткнення між мотоциклом під його керуванням та автомобілем “Фольксваген” відбулось тоді, коли автомобіль стояв на рельсах трамвайної колії. Про приблизну відстань в 2 метри між його мотоциклом та автомобілем “Фольксваген” в момент виїзду автомобіля на смугу його руху ОСОБА_2 також не пояснював. Натомість пояснив, що швидкість руху мотоциклу під його керуванням складала близько 50 км/год., заходів гальмування перед зіткненням він не вживав, можливість уникнути зіткнення він би мав, якби швидкість його руху складала близько 20 км/год. Усунення зазнаних протиріч та з`ясування того, які пояснення ОСОБА_2 насправді надав у суді першої інстанції можливе шляхом дослідження носіїв фіксування судового засідання технічними засобами, або шляхом допиту ОСОБА_2 в апеляційному суді.
Вказує, що встановлення місця зіткнення є необхідною передумовою вирішення питання, яи зайняв ОСОБА_1 крайнє положення на проїзній частині, тобто положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини, яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини.
З пояснень обох водіїв-учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданих ними у суді першої інстанції, вбачалося, що зіткнення між мотоциклом та автомобілем відбулось тоді, коли автомобіль вже стояв на рельсах трамвайної колії, тобто не просто зайняв відповідне крайнє ліве положення перед маневром розвороту, а й проїхав далі — за межі крайньої лівої смуги. Ця обставина повністю виключає об`єктивну сторону, і як наслідок, й склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Таким чином, захисник просить постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2024 скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної  ОСОБА_1 та його захисник — адвокат Григоренко Д.Ю.  підтримали доводи поданої апеляційної скарги з врахуванням доповнень до неї, наполягали на її задоволенні, просили провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Додатково суду захисник зазначив, що наведені в оскаржуваному рішенні показання потерпілого ОСОБА_2 є викривленими та не відповідають тим показам, які потерпілий давав під час судового розгляду. Стверджував, що у схемі ДТП не встановлено правильно місце зіткнення транспортних засобів, оскільки зіткнення відбулося у той момент, коли автомобіль ОСОБА_1 вже перебував на трамвайних коліях для розвороту ліворуч. 
ОСОБА_1  апеляційному суду зазначив, що його показання у суді першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні правильно.

Потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та стверджував, що його показання у суді першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні правильно, він їх повністю підтримує, а розбіжності з його письмовими поясненнями від 27.08.2024 (а.с.20) пояснює тим, що на той час він ще погано себе після ДТП почував та деяких деталей подій не пам`ятав. Натомість під час розгляду справи у суді першої інстанції усі обставини подій згадав та стверджує, що автомобіль ОСОБА_1 рухався по середній смузі руху у попутному з ним напрямку, праворуч від нього попереду, а він рухався по крайній лівій смузі, зі швидкістю приблизно 50 км/год. Він пам`ятає, як із-за автобуса різко на його смугу руху виїхав автомобіль ОСОБА_3 приблизно за 3-5 метрів, тому він не встиг зреагувати і сталося зіткнення його мотоцикла з автомобілем ОСОБА_3 , який вже перебував передніми колесами на трамвайних коліях. Чи був включений лівий сигнал повороту на автомобілі ОСОБА_3 сказати не може. 

Вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до положень ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.
На думку апеляційного суду зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано виходячи з наступного.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції посилався на пояснення водія ОСОБА_2 ; протокол про адміністративне правопорушення АБА №125158 від 16.09.2024, складеним відносно ОСОБА_1 ; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.08.2024, схемою та фототаблицею до нього; відеозапис, наявний в матеріалах справи.
Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення 19 серпня 2024 року, а отже, на момент розгляду справи 09 грудня 2024 року передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закриття адміністративного провадження у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Натомість з такими висновками не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.
Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.
При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.
При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.
Матеріали даної справи свідчать про те, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, вчинено 19 серпня 2024 року та станом на день розгляду справи у суді першої інстанції 09 грудня 2024 року сплили строки, передбачені ст.38 КУпАП.
Натомість суд першої інстанції при розгляді справи 09 грудня 2024 року не врахував вищевказані положення закону, вдався до дослідження доказів, їх оцінки та встановлення наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що свідчить про порушення місцевим судом норм процесуального права та є безумовною підставою для скасування постанови суду.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника Григоренка Д.Ю., скасування постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Григоренка Дениса Юрійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2024 року - скасувати, провадження у справі відносно  ОСОБА_1  за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                                  В.В. РУДЕНКО