КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
12 червня 2019 року	                                                    м. Київ	
 
Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О.,
 
за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне     правопорушення                                                           - ОСОБА_1 ,
представника   ОСОБА_1                                                  - адвоката Коваленка О.М.,
представника Київської митниці ДФС                             - Захарова А.О.,
 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу               представника Київської митниці ДФС Юрківа В.В. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року стосовно
 
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тернопільської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 
 
                                                           В С Т А Н О В И Л А:
 
                Цією постановою   ОСОБА_2 визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1.700 (одна тисяча сімсот) гривень.
 
            Згідно з постановою суду, 16.02.2019 о 08 год. 00 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Відліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" громадянин України ОСОБА_3 , який відлітав до Іспанії, м. Барселона, літаком авіакомпанії "МАУ", рейсом Р S 991 , своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - "зелений коридор", тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення. "Зелений коридор" призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Перетин пасажиром "зеленої лінії", згідно Наказу Міністерства фінансів України №671 від 03.08.2018 "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті", яка позначає початок "зеленого коридору", вказує, що для проходження митного контролю ним обрано "зелений коридор", і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю.
На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину було задано запитання щодо наявності готівкових коштів, пасажир відповів, що має приблизно 9.000 євро. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиром було видано готівку в розмірі 13.530 євро, що знаходилась в одному з відділень рюкзака, який був на плечі пасажира (ручна поклажа).
Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_4 вказана валюта належить йому особисто.
Пасажир обрав проходження митного контролю "зеленим коридором", де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує в еквіваленті 10.000 євро.
У зв`язку з відсутністю у пасажира дрібних купюр з виявленої суми пасажиру було пропущено 9.990 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 3.540 євро.
На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним "зеленої лінії" для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи доінспектора митниці не звертався.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 , під час проходження митного контролю в залі "Відліт" терміналу "D"ДПМА "Бориспіль" порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник Київської митниці ДФС Юрків В.В. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Бориспільського міськрайоного суду Київської області від 19.04.2019 та постановити нову, якою визнати  ОСОБА_5 винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України та застосувати до нього- ОСОБА_5 стягнення у вигляді штрафу розміром ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить1.700 грн. та конфіскації вилученої валюти в розмірі 3.540 євро.
            В обґрунтування апеляційних вимог представник Київської митниці ДФС        Юрків В.В.зазначає, що місцевим судом не було встановлено в повній мірі, що застосування конфіскації валюти у сумі 3.540 євро буде для ОСОБА_5 "індивідуальним надмірним тягарем".
            При цьому, представник Київської митниці ДФС Юрків В.В. вважає, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2019 винесена без врахування дійсних обставин справи, норм чинного законодавства та є такою, що підлягає скасуванню.
 
            Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Київської митниці ДФС  Захарова А.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення  ОСОБА_5 та в його інтересах адвоката Коваленка О.М., які заперечували щодо апеляційних вимог, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження за протоколом про правопорушення митних правил, перевіривши доводи апеляційної скарги та додатково надані дані, слід прийти до наступного висновку.
 
Відповідно до ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
 
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
 
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
            Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_5  винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 471 МК України, з накладенням відповідного стягнення - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення  ОСОБА_5 правопорушення митних правил, обставини чого фактично не оспорюється в апеляційній скарзі. 
 
Так, стаття 471 МК України передбачає відповідальність особи за вчинення дій, щодо порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, що тягне за собою накладення штрафу урозмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення єтовари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України - також конфіскацію цих товарів.
 
Об`єктивна сторона правопорушення ст. 471 МК України полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в зеленому коридорі, тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.
 
Відповідно до п.п.4,5 ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає "зелений коридор" або "червоний коридор" для проходження митного контролю.
Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, свідчить про факти, що мають юридичне значення.
 
Статтями 196, 197 МК України встановлено порядок переміщення через митний кордон України.
 
Частиною 3 ст. 197 МК України та Постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.08 (із змінами та доповненнями), якою затверджено Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.
 
Відповідно до розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України фізична особа-резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10.000євро, без письмового декларування митному органу, а готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10.000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10.000 євро.
 
На підставі п. 1.10 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, якіпереміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 № 137 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.03.06 за № 217/12091 після перетину пасажиром "білої лінії" позначає закінчення "зеленого коридору" та після перетину якої настає відповідальність за порушення митних правил, про що зазначено на інформаційному стенді, розміщеному в зоні митного контролю.
 
ОСОБА_5 як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції вину в скоєному визнавтазазначив, що наміру приховувати розмір вилученої працівниками митниці валюти він не мав, оскільки обізнаний з правила переміщення готівки через кордон України, в той же час готівка, яка була вилучена митними органами належить його товаришеві, які останній поклав до його- ОСОБА_5 рюкзака.
Як вказує ОСОБА_5 про всі ці обставини він зазначав при спілкуванні з працівниками митниці, але останні на його умовляння зателефонувати товаришеві - ніяким чином не відреагували. Задля не гаяння часу та не відміняти подорож до Іспанії, яка була заплановано завчасно, він підписав всі папери, які надали йому митні органи.
ОСОБА_5 зазначає, що дана ситуація склалася не навмисно, через власну неуважність та необережність. 
Просить звернути увагу, що він  працює на основній посаді директором іноземної компанії "І-АР-СІ" та за сумісництвом директором дивізіону інфраструктури рішень іноземного підприємство "Логін". Того дня він був виснажений своєю роботою, а тому летів разом з своїм другом до Іспанії з метою оздоровлення. 
Вилучена працівниками митниці дана суму коштів, є для нього надзвичайно важливою. Він довгий час працював, а тому отримавши відпустку, одразу вирішив витратити заощаджені кошти саме на покращення свого здоров`я. 
Конфіскація цих коштів, які йому не належать, але ж виплачувати прийдеться йому- ОСОБА_5 - є не пропорційним тому що він- ОСОБА_5 чесним та законним шляхом заощадив дану суму коштів від своєї заробітної плати, з метою належного відпочинку для відновлення власних сил свого здоров`я, шляхом оздоровлення. 
Отже, враховуючи все вищевикладене, просить призначити, адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а вилучену валюту, повернути.
На підтвердження своїх пояснень  ОСОБА_5 надав суду належні документи.
 
Дослідивши з достатньою повнотою матеріали провадження за протоколом про порушення митних правил та додатково надані дані, суд першої інстанції ґрунтовно прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, яке в повній мірі підтверджується матеріалами справи, і, зокрема, протоколом про порушення митних правил № 0066/12500/19 від 16.02.2019 (а.с. 2-5), протоколом опитування ОСОБА_5 (а.с. 6-9), доповідною запискою головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Аеропорт Бориспіль" ОСОБА_6 (а.с. 10-11), описом предметів від 16.02.2019 (а.с. 13).
 
Погоджується суд апеляційної інстанції і з прийнятим рішенням суду першої інстанції в частині повернення ОСОБА_5 вилученої валюти, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0066/12500/19 від 16.02.2019, а саме -3.540,00 євро.
 
Шкода, яку ОСОБА_5 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він віз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти ввозилися з території держави. 
 
В ході судового та апеляційного перегляду вказаного провадження встановлено, що ОСОБА_5  дійсно працює на основній посаді директором іноземної компанії "І-АР-СІ" та за сумісництвом директором дивізіону інфраструктури рішень іноземного підприємство " Логін ", що підтверджуються відповідними довідками про доходи з вказаних підприємств, що містяться в матеріалах провадження (а.с. 29-30).
Додатково стороною захисту надано копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_5 , відповідно до яких він є батьком - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 66-67).
ОСОБА_5 вказав, що перебуває в іншому шлюбі, а тому на утримання та виховання своєї дитини від першого шлюбу - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно сплачує аліменти до досягнення дитиною повноліття.
Просить врахувати і те, що на його утриманні перебуває мати - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має низку захворювань та, наразі, відбувається оформлення відповідних документів щодо оформлення певної групи інвалідності по захворюванню. 
На її лікування та підтримку стабільного стану здоров`я ним- ОСОБА_5 витрачаються чималі кошти, на підтвердження чого надані світлокопії рахунків-фактур(а.с. 71-77), платіжні квитанції (а.с. 78-80) та виписка з медичної карти  стаціонарного хворого № 07004 Тернопільської університетської лікарні на ім`я ОСОБА_10 (а.с. 81-82).
 
Відповідно п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: "Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї".
 
А тому, як вірно зазначив суд першої інстанції з чим погоджується суд і апеляційної інстанції, застосування конфіскації предметів порушення митних правил в даному випадку,  призведене до порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме  - втручання в право ОСОБА_5 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього "індивідуальний надмірний тягар", у зв`язку з чим і відсутні підстави для застосування конфіскації вилученої валюти.
 
За наведеним, апеляційна скарга представника Київської митниці ДФС Юрківа В.В. задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, 529 МК України, -
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
            Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року, якою  ОСОБА_5  визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1.700 (одна тисяча сімсот) гривень залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Юрківа В.В. - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського апеляційного суду                                                                   Г.О.Балацька