СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року                                 м. Харків                        Справа № 922/2423/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя  Радіонова О.О.,
за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,
представників:
від позивача - Бенденжук Л.О.;
відповідач Кучеренко О.П. (у режимі відеоконференції);
від відповідача – Коморна О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.2912Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2024 (суддя Кухар Н.М., повний текст складено 10.10.2024) у справі №922/2423/24
за позовом Харківської міської ради, м.Харків, 
до Фізичної особи - підприємця Кучеренко Олени Петрівни, м.Харків, 
про стягнення 359 700,19 грн.

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Харківська міська рада, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Фізичної особи - підприємця Кучеренко Олени Петрівни (далі – ФОП Кучеренко О.П.), про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 359 700,19 грн. за використання земельної ділянки загальною площею 0,4320 га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 за період з 17.03.2019 по 28.02.2022. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач використовує означену земельну ділянку без виникнення права власності/користування та без внесення плати за землю у встановленому законом порядку.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.10.2024 у справі №922/2423/24 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись із означеним рішенням, відповідач 08.12.2024 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2024 у справі №922/2423/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі; розподілити судові витрати.
На переконання апелянта, оскаржуване рішення є незаконним та підлягає скасуванню зважаючи на наступне:
- позивачем на підтвердження позовних вимог надано документи, з яких вбачається, що будівлі, які розташовані на земельній ділянці, належать двом власникам – фізичній особі Кучеренко О.П. та ТОВ «Талмікс», але позов подано лише до одного;
- право власності на земельну ділянку в позивача виникло з 30.03.2021, а вимоги щодо сплати орендної плати заявлено відповідачем за період з 17.03.2019;
- право власності на нежитлову будівлю, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012, зареєстроване за Кучеренко О.П. як за фізичною особою, а не за фізичною особою-підприємцем;
- під час розгляду справи Господарський суд Харківської області допустив порушення норм процесуального права, зокрема розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , не повідомивши останню належним чином про дату, час і місце засідань суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2423/24 та відкладено розгляд питання щодо можливості відкриття провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2024 у справі №922/2423/24 до надходження матеріалів справи.
Матеріали справи 23.12.2024 надійшли на адресу суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.12.2024 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при поданні апеляційної скарги недоліків. 
Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2024 у справі №922/2423/24. Встановлено строк по 03.02.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та/або клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги. Призначено розгляд означеної апеляційної скарги на 11.03.2025 о 09:30год.

03.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 отримано додаткові пояснення (вх.1537; у межах встановленого судом строку), за змістом яких відповідач звертає увагу на наступне:
- пунктом 10 договору-купівлі продажу №823 від 20.03.2018 зазначено, що відповідно до ст.377 Цивільного кодексу України, з моменту набуття покупцем ( ОСОБА_1 ) права власності на майно, до нього переходить право користування частиною земельної ділянки, на якій розташований об`єкт та яка необхідна для обслуговування майна. Розмір цієї ділянки сторони зобов`язуються письмово узгодити на протязі 30 днів з дати посвідчення цього договору. До договору-купівлі продажу №823 від 20.03.2018 складено додаток №1 Узгодження меж розподілу земельної ділянки 6310138200:02:004:0010, в якому було зазначено межі земельної ділянки, необхідної для обслуговування нежитлової будівлі 2Ю-1, яка переходила у власність ОСОБА_1 та знаходилась на частині земельної ділянки, яка перебувала у користуванні у попереднього власника. У користуванні ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 0,1003 га. За період, визначений у позовній заяві, сума, яка б підлягала до сплати у вигляді орендної плати за землю площею 0,1003 га, повинна становити 254  169,17 грн.;  
- ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець зареєстрована з 19.11.2018, тобто після придбання у власність об`єкту нерухомого майна, а на сьогодні припинила свою діяльність у зв`язку із неможливістю ведення підприємницької діяльності;
- спірним є питання підсудності справи №922/2423/24 господарському суду;
- обчислення плати за землю здійснюється на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, однак позивачем не надано витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 на 2020, 2021, 2022 рік. Орган місцевого самоврядування самовільно розрахував нормативну грошову оцінку, що не входить в межі його повноважень та є порушенням ст.19 Конституції України. 
В якості додатків додаткові пояснення містять наступні документи: договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 20.03.2018; узгодження меж розподілу земельної ділянки 6310138200:02:004:60010 додаток №1 до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. « 2Ю-1» від 20.03.2018; лист до Харківської міської ради; план поділу земельної ділянки; фото будівлі; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 24.01.2025. 
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Приймаючи до уваги, що Кучеренко О.П. не приймала участі у розгляді справи №922/2423/24 судом першої інстанції та своїм правом на захист не скористалась, з метою повного та всебічного встановлення обставин справи, з метою забезпечення принципу рівності та змагальності сторін, судова колегія визнала за доцільне прийняти надані відповідачем додаткові докази.  

Через підсистему «Електронний суд» 04.02.2025 від Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.1605; документ сформовано 03.02.2025, тобто у межах встановленого судом строку). За коротким змістом відзиву позивач зазначає наступне:
- позовна заява подана до Кучеренко О.П. саме як до фізичної особи-підприємця. Державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особу-підприємця, зокрема щодо зміни місцезнаходження, відбулась 01.12.2024. Станом на 30.11.2024 місцезнаходження фізичної особи – підприємця було визначено наступне: АДРЕСА_2 . Відтак, належним було здійснене судом першої інстанції повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання;
- ураховуючи характер спірних правовідносин, види діяльності відповідача (виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна), знаходження нерухомого майна на землях промисловості і те, що спірне нежитлове приміщення (пилорама літ. « 2Ю-1») не може використовуватися як житло, правовідносини, які виникли між сторонами, є господарсько-правовими;
- 28.06.2024 між Харківською міською радою та ТОВ «Талмікс» укладено договір №18 про добровільне відшкодування до місцевого бюджету безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної форми власності на території м.Харкова з порушенням вимог законодавства. З урахуванням означеного Харківська міська рада звернулась до суду з позовом саме до Фізичної особи-підприємця Кучеренко О.П.;
- беручи до уваги положення Конституції України, Земельного кодексу України і пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №5245-VI, міська рада є власником спірної земельної ділянки, оскільки ця ділянка розташована в межах населеного пункту - м.Харкова, а відсутність державної реєстрації речового права не впливає на обставини виникнення права комунальної власності на неї (аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20);
- при врегулюванні спору в межах кондиційних правовідносин не мають значення та не підлягають встановленню обставини, в якому саме порядку землекористувач має намір/оформив у подальшому право користування земельною ділянкою, яким чином триває/тривала процедура оформлення та наявність вини учасників кондиційних правовідносин.
За змістом прохальної частини відзиву позивач, разом з іншим, просить визнати причини пропуску процесуального строку для подачі доказів, встановленого законом, поважними та поновити останній. Долучити до матеріалів справи наступні докази: висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №528/4 від 15.08.2017; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.01.2025; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.11.2024; відповідь на звернення від 14.06.2021; договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 20.03.2018; технічний паспорт на виробничий будинок – пилорама літ. « 2Ю-1».
В обґрунтування клопотання про долучення доказів позивач зазначив, що тільки звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач висловив свої заперечення та надав відповідні докази, у зв`язку із чим виникла необхідність в їх спростуванні.
Виходячи з предмета спору, враховуючи специфіку даного спору, принцип об`єктивності та неупередженості, змагальності сторін, необхідність повного та всебічного з`ясування обставин, а також обсяг доказування, значення доказів для об`єктивного розгляду справи, Східний апеляційний господарський суд визнав за доцільне прийняти надані Харківською міською радою докази як такі, що є важливими і потребують дослідження для повного встановлення всіх обставин справи.

Від Кучеренко О.П. через підсистему «Електронний суд» 07.03.2025 отримано заяву (додаткові пояснення щодо відзиву на апеляційну скаргу) (вх.2939).
Судова колегія звертає увагу, що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2025, зокрема, встановлено учасникам справи строк по 03.02.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та/або клопотань.
Відповідно до ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч.1). Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.2).
Згідно з ч.ч.1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відтак, керуючись ст.ст.118, 119 ГПК України, приймаючи до уваги подання додаткових пояснень поза межами встановленого судом процесуального строку та відсутність клопотання відповідача про поновлення такого строку, судова колегія залишила без розгляду подані відповідачем додаткові пояснення щодо відзиву на апеляційну скаргу. 

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 11.03.2025 відповідач та представник відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Харківською міською радою проведено комплекс перевірочних заходів з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 по просп.Героїв Харкова (попередня назва – Московський проспект), 277 у м.Харкові.
Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.04.2024 №374929467 та від 18.04.2024 №374929745, право власності на нерухоме майно (будівлі) за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване:
- з 08.11.2018 по теперішній час - на нежитлову будівлю літ. "2Я-1" загальною площею 900,5 кв.м за Товариством з обмеженою відповідальністю "Талмікс" на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2018 №5300;
- з 20.03.2018 по теперішній час - на нежитлову будівлю літ. "2Ю-1" загальною площею 462,7 кв.м за Кучеренко О.П. на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2018 №823.
Означені нежитлові будівлі розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012.
Відповідно до витягу №НВ-0006581002021 від 29.03.2021 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 складає 0,4320 га, дата державної реєстрації земельної ділянки - 23.12.2013. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид використання спірної земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (адміністративні, виробничі та допоміжні будівлі і споруди).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.04.2024 №374923979, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 зареєстроване з 30.03.2021 за Харківською міською радою.
18.04.2024 головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Денисюк О.В. на підставі ч.2 ст.83 та ст.187 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) проведено комплекс перевірочних заходів щодо додержання земельного законодавства при використанні земельної ділянки (кадастровий номер 6310138200:02:004:0012), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами комплексного вивчення наявних матеріалів та проведеного обстеження земельної ділянки на місцевості встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 площею 0,4320 га по АДРЕСА_1 розташовані нежитлові будівлі: літ. "2Я-1", право власності на яку зареєстроване за ТОВ "Талмікс", та літ. "2Ю-1", право власності на яку зареєстроване за Кучеренко О.П.
Фізична особа-підприємець Кучеренко О.П. з дати набуття права власності на нежитлову будівлю (20.03.2018) та по теперішній час використовує вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України.
Земельна ділянка з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 площею 0,4320 га частково огороджена, використовується для експлуатації та обслуговування вищеозначених нежитлових будівель ( відповідача і ТОВ "Талмікс").  
Як убачається з листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 13.03.2024 №5394/5/20-40-24-05-08, ФОП Кучеренко О.П. у період з 01.03.2019 по 31.12.2023 не значиться платником плати за землю (земельний податок або орендна плата не нараховувались та не сплачувались).
За твердженнями Харківської міської ради, ФОП Кучеренко  О.П. у період з 17.03.2019 по 28.02.2022 не сплачувала плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 по АДРЕСА_1 у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегла за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати в сумі 359 700,19 грн.
Означене стало підставою звернення Харківської міської ради до суду з розглядуваною позовною заявою про стягнення з ФОП Кучеренко  О.П. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності на підставі ст.ст.1212-1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Судова колегія враховує наступне.
Сутність розглянутого місцевим господарським судом спору полягає у примусовому поверненні на підставі ст.1212 ЦК України відповідачем безпідставно збереженого майна - коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012, площею 0,4320 га по просп.Героїв Харкова, 277 у м.Харкові, яка використовується відповідачем для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, розташованої на названій земельній ділянці, яка (будівля) належить йому (відповідачу) на праві власності, без належно оформлених і зареєстрованих речових прав на означену земельну ділянку, нарахованих за період з 17.03.2019 по 28.02.2022.
Положення ст.1212 ЦК України, які визначають умови задоволення вимог у кондикційних зобов`язаннях, обов`язковою умовою для її застосування передбачають одночасну сукупність трьох елементів:
- збільшення (набуття) майна у набувача (або збереження такого майна) з одночасним зменшенням майна у потерпілого у відповідному розмірі (або не збільшення такого майна);
- збільшення (збереження) майна у набувача за рахунок потерпілого;
- первісна відсутність правових підстав для збільшення (збереження) майна у набувача, або відпадіння таких підстав у подальшому.
Встановлення сукупності зазначених умов є предметом доказування для позивача та, відповідно, оцінки для суду.
Беручи до уваги правову природу розглядуваних між сторонами правовідносин, кореспондуючі права та обов`язки їх сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням положень, насамперед, ЦК України та ЗК України, а також інших відповідних нормативно-правових актів, чинних на дату виникнення спірних правовідносин. Отже, судова колегія погоджується із доводами місцевого господарського суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.
За змістом ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Беручи до уваги сформовану практику Верховного Суду, апеляційний суд зазначає, що розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку передбачає необхідність наявності для правильного її визначення двох параметрів (окрім тривалості спірного періоду):
- наявності самої земельної ділянки, як об`єкту оренди, сформованої відповідно до ст.79-1 ЗК України;
- наявності грошової оцінки спірної земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, яка відповідно до ч.2 ст.20 та ч.3 ст.23 Закону України «Про оцінку земель» оформлюється як витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку землі, який видається центральним органом виконавчої влади.
Факт формування спірної земельної ділянки площею 0,4320 га з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 по просп.Героїв Харкова, 277 у м.Харкові, як об`єкта цивільних прав з відповідною площею, межами та кадастровим номером підтверджується наявними матеріалами справи (зокрема, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0006581002021 від 29.03.2021). 
Відповідач використовує спірну земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 загальною площею 0,4320 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, право власності на яку зареєстроване за відповідачем (підтверджується, зокрема, наявною в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №374929467 від 18.04.2024), з дати набуття права власності не нежитлову будівлю по теперішній час, без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав.
Департаментом земельних відносин Харківської міської ради розрахунок розміру безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати здійснено за період 17.03.2019-28.02.2022 на підставі Витягу №1068/0/45-18 від 14.11.2018 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 6  005  146,00 грн.) та на підставі Витягу №НВ-9937041182024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, дата формування витягу – 16.04.2024 (нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 13  828  810,92 грн.).
Розрахунок суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки проведено на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м.Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради №41/08 від 27.02.2008, зі змінами.
Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0006581002021 від 29.03.2021 категорія земель – землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення земельної ділянки – 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
Згідно з п.289.2 ст.289 Податкового кодексу України (далі - ПК України) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Відповідно до п.289.3 ст.289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
За інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на даний час виконує Держгеокадастр, коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за відповідні роки становлять: 2018 рік -1,0; 2019 рік – 1,0; 2020 рік - 1,0; 2021 рік - 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік - 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь)); 2023 рік - 1,051 (застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).
Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, який йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.
Згідно з Витягом №1068/0/45-18 від 14.11.2018 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки складає 6  005  146,00 грн.
Приймаючи до уваги коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у 2018 році (1,0), нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 загальною площею 0,4320 га по просп.Героїв Харкова, 277 у м.Харкові у 2019 році становила 6 005  146,00 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивачем не надано витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 на 2020, 2021, 2022 роки. З цього приводу судова колегія зазначає наступне.
Рішенням Харківської міської ради від 27.02.2019 №1474/19 затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018. Вказана нормативна грошова оцінка земель міста Харкова застосовується з 01.01.2020.
Позивачем до матеріалів справи додано Витяг №НВ-9937041182024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, дата формування витягу – 16.04.2024, згідно з яким нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки складає 13  828  810,92 грн.
Східний апеляційний господарський суд враховує, що формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", у зв`язку із чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.
Водночас, чинним законодавством не вимагається складання витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожний спірний період, а тому можна використати витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, чинний на час його формування та звернення до суду з позовом. 
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так і за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період. Подібні правові висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №910/8770/19. 
У розглядуваному випадку, оскільки Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки отримано Харківською міською радою в 2024 році (16.04.2024), для визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки позивач обґрунтовано виходив із поділу нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вказаної у витязі, на відповідні коефіцієнти індексації за попередні роки.
Так, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 загальною площею 0,4320 га по просп.Героїв Харкова, 277 у м.Харкові становить: у 2020-2021 році - 10 401 395,19 грн.; у 2022 році - 11 441 534,70 грн.
Згідно з наданими позивачем розрахунками, розмір орендної плати за використання всієї земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 загальною площею 0,4320 га по просп.Героїв Харкова, 277 у м.Харкові складає:
у 2019 році - 20 017,15 грн. на місяць; за період з 17.03.2019 по 31.12.2019 становить 189 840,07 грн.;
у 2020 році - 34 671,32 грн. на місяць; за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 становить 381 384,52 грн. (судова колегія звертає увагу, що розрахунок фактично проведено за 11 місяців, а не за рік);
у 2021 році - 34 671,32 грн. в місяць, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 416 055,81 грн.;
у 2022 році - 36 231,53 грн. в місяць, за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 становить 72  463,06 грн.

Згідно з п.286.6 ст.286 ПК України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожної з таких осіб:
- у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
- пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;
- пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.
За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.
Як обґрунтовано зазначено Господарським судом Харківської області в оскаржуваному рішенні, за відсутності іншої норми права, яка б урегульовувала подібні правовідносини, обґрунтованим та правомірним є застосування п.286.6 ст.286 ПК України за аналогією у спірних правовідносинах. Отже, розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, можливо, а тому розрахунок позовних вимог, який містить у собі саме такий алгоритм, не суперечить вимогам закону, є раціональним та справедливим. Подібні висновки щодо можливості застосування зазначеного алгоритму розрахунку позовних вимог викладені у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №638/13423/18, від 16.06.2021 у справі №922/1646/20, від 16.08.2022 у справі №922/2095/21, від 04.10.2022 у справі №922/2828/20, на які обґрунтовано послався місцевий господарський суд.
Загальна площа нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 загальною площею 0,4320 га по просп.Героїв Харкова, 277 у м.Харкові, належного на праві власності ТОВ «Талмікс» та Кучеренко О.П., складає 1  363,2 кв.м.
Оскільки за ФОП Кучеренко О.П. зареєстровано право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 462,7 кв.м, сума коштів у розмірі орендної плати, яку повинна була сплатити ФОП Кучеренко О.П., відповідно до частки належного їй майна, становить:
- за період з 17.03.2019 по 31.12.2019 - 64 435,89 грн;
- за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 - 129 450,28 грн;
- за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 -141 218,47 грн;
- за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 - 24 595,55 грн.
Відтак, загальна сума коштів у розмірі орендної плати, яку повинна була сплатити ФОП Кучеренко О.П., відповідно до частки належного їй майна, за період з 17.03.2019 по 28.02.2022 становить 359 700,19 грн. Доказів сплати грошових коштів в означеному розмірі матеріали справи не містять.

Судова колегія відхиляє доводи відповідача про те, що у користуванні Кучеренко О.П. знаходиться лише частина земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 площею 0,1003 га, що, на думку відповідача, вбачається зі схеми поділу земельної ділянки до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, яку було надано позивачу з метою належного оформлення права користування земельною ділянкою площею 0,1003 га.  
Так, відповідачем не надано належних доказів користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012 саме у частині 0,1003 га, а не пропорційно частці у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на означеній земельній ділянці. Право користування відповідача земельною ділянкою з площею 0,1003 га документально не оформлене.
Доводи відповідача про погодження під час укладення договору купівлі-продажу №823 від 20.03.2018 поділу земельної ділянки є юридично неспроможними, оскільки таке погодження здійснено без участі власника земельної ділянки – Харківської міської ради як особи, наділеної повноваженнями на розпорядження такою земельною ділянкою. Земельна ділянка з відповідною площею 0,1003 га згідно з положеннями законодавства не сформована.   

Щодо доводів скаржника про те, що будівлі, які розташовані на земельній ділянці, належать двом власникам – фізичній особі Кучеренко О.П. та ТОВ «Талмікс», але позов подано лише до одного, Харківська міська рада пояснила наступне. 28.06.2024 між Харківською міською радою та ТОВ «Талмікс» укладено договір №18 про добровільне відшкодування до місцевого бюджету безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної форми власності на території м.Харкова з порушенням вимог законодавства. Відповідно до пунктів 1, 2 договору ТОВ «Талмікс» прийняло на себе зобов`язання добровільно відшкодувати територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки площею 0,4320 га (кадастровий номер 6310138200:02:004:0012) за адресою: АДРЕСА_1 за період з 17.03.2019 по 28.02.2022 у розмірі 607 178,07 грн.
Отже ТОВ «Талмікс» в добровільному порядку погодився сплатити певну суму за користування земельною ділянкою, що належить позивачу.З урахуванням означеного, Харківська міська рада звернулась до суду з позовом саме до ФОП Кучеренко О.П..

Судова колегія, разом з іншим, зауважує, що у розглядуваному випадку факт не звернення Харківської міської ради з позовом до ТОВ «Талмікс» про стягнення безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати не має юридичного значення, оскільки позов у межах справи №922/2423/24 пред`явлено про стягнення безпідставно збережених коштів за використання саме Кучеренко О.П. частини земельної ділянки для використання та обслуговування належної Кучеренко О.П. нежитлової будівлі, а не за використання всієї земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012. 

За змістом апеляційної скарги відповідач зауважує на тому, що право власності на земельну ділянку у позивача виникло з 30.03.2021, а вимоги щодо сплати орендної плати заявлено відповідачем за період з 17.03.2019.
Надаючи оцінку означеним доводам скаржника, Східний апеляційний господарський суд звертає увагу на наступне.
Правом власності на спірну земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, міська рада наділена в силу закону, зокрема з уведенням 01.01.2002 у дію нового ЗК України. При цьому за змістом пунктів 1, 3, 7, 9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності №5245-VІ державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності об`єктивно не можна було здійснити раніше, ніж із часу розмежування земель державної та комунальної власності, тобто до 01.01.2013 (дата набрання чинності означеним Законом). Водночас, відсутність державної реєстрації речового права на спірну земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на обставини виникнення та наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20.  
Відтак, помилковими є твердження апелянта про те, що право власності на земельну ділянку виникло у позивача 30.03.2021 (дата державної реєстрації речового права).
У розглядуваній справі право комунальної власності підтверджено розташуванням спірної земельної ділянки у межах м.Харкова, чого не заперечував та не спростовував відповідач. При цьому у цій конкретній справі №922/2423/24 доказом того, що спірна земельна ділянка перебуває саме у комунальній власності, є витяг із Державного земельного кадастру від 29.03.2021 №НВ-0006581002021, за змістом якого земельна ділянка, кадастровий номер 6310138200:02:004:0012, на АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності. Протилежного скаржник не довів.
Ураховуючи те, що у спірних правовідносинах з введенням в дію нового ЗК України Харківська міська рада, безспірно, є власником земельної ділянки, кадастровий номер 6310138200:02:004:0012, як власник цієї земельної ділянки, Харківська міська рада має повноваження на захист свого права на землю (спірну земельну ділянку), тобто цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання незалежно від дати реєстрації речового права на земельну ділянку.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зауважує на тому, що право власності на нежитлову будівлю, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером 6310138200:02:004:0012, зареєстроване за Кучеренко О.П. як за фізичною особою, а не за фізичною особою-підприємцем. На переконання відповідача, означене свідчить про неправильне визначення підсудності розглядуваної справи.
Вирішуючи питання щодо віднесення спору у цій справі до юрисдикції господарського чи цивільного суду, колегія суддів виходить з наступного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до ч.1 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, відповідно до ч.1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи – підприємці.
Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.
Згідно з ч.1 ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. 
Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
З огляду на положення ч.1 ст.20 ГПК України, а також ст.ст.4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину (правовідносин) та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. Подібна правова позиція щодо розмежування господарської та цивільної юрисдикції наведена в постанові Верховного Суду від 03.08.2023 у справі №910/13049/22.
Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання та від визначення цих правовідносин як господарських. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №916/1261/18.
У ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Велика Палата Верховного Суду послідовно зазначала, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (зокрема, постанови від 12.10.2022 у справі №183/4196/21, від 08.06.2022 у справі №362/643/21, від 23.11.2021 у справі №641/5523/19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/4239/16 зроблено висновок, що фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур не позбавляється статусу фізичної особи, а набуває до свого статусу фізичної особи нової ознаки - суб`єкта господарювання. Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання чи ні та від визначення цих правовідносин як господарських. Подібна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2024 у справі №904/3594/23.
Частиною 1 ст.128 Господарського кодексу України врегульовано, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом (ч.1). Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (ч.2).
Судова колегія зауважує, що для встановлення факту користування відповідачем земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності потрібно встановити факт ведення діяльності Кучеренко О.П. як фізичною особою-підприємцем на цій земельній ділянці, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру. Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №686/19389/17.
Судовою колегією встановлено, що Кучеренко О.П. була зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності у період з 19.11.2018 по 21.01.2025, який охоплює період позовних вимог (17.03.2019-28.02.2022). Види діяльності ФОП Кучеренко О.П., зокрема: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний); 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів. Категорія земель – землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення земельної ділянки – 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. 
Отже, у період заявлених позовних вимог Кучеренко О.П. була зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснювала підприємницьку діяльність. Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів використання належної йому нежитлової будівлі (пилорама) та частини земельної ділянки, на якій вона розміщена, в інших, аніж підприємницька діяльність, цілях. Також матеріали справи не містять доказів звернення Кучеренко О.П. до компетентних органів у встановленому законом порядку для зміни цільового призначення земельної ділянки.
Отже, той факт, що при укладенні договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості Кучеренко О.П. діяла як фізична особа, не доводить того, що після набуття нею статусу фізичної особи-підприємця остання не використовувала такий об`єкт нерухомості в своїй підприємницькій діяльності (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.11.2024 у справі №922/4692/23). Крім того, як зазначено вище, земельна ділянка має цільове призначення "Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості", а об`єкт нерухомості (пилорама) не віднесений до житлового приміщення.
Враховуючи вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги, заявлені у справі №922/2423/24 до Фізичної особи-підприємця Кучеренко О.П., повинні розглядатися в порядку господарського судочинства.

За змістом апеляційної скарги Кучеренко О.П. зазначає про те, що не отримувала позовної заяви та не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи №922/2423/24 Господарським судом Харківської області. Стверджує, що всі документи по справі направлялись за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про Кучеренко О.П. як фізичну особу-підприємця, у той час як право власності на нежитлову будівлю, що розташована на спірній земельній ділянці, зареєстроване за Кучеренко О.П. як за фізичною особою. Звертає увагу, що місце реєстрації Кучеренко О.П. як фізичної особи з 13.02.2020 – АДРЕСА_3 . 
Спростовуючи означені доводи скаржника, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне. 
Правомірність звернення Харківської міської ради з розглядуваним позовом до Кучеренко О.П. саме як до фізичної особи-підприємця встановлена вище за текстом постанови.
Як убачається з матеріалів справи, матеріали позовної заяви та копії ухвал від 15.07.2024, від 15.08.2024 та від 03.09.2024 направлялися на адресу реєстрації Фізичної особи-підприємця Кучеренко О.П., яка відповідала відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на дату вчинення відповідних відправлень – АДРЕСА_2 . 
Означені ухвали повернуті підприємством зв`язку до господарського суду першої інстанції з проставленням у поштовому повідомленні відмітки: «За закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Згідно з ч.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Інформації про іншу адресу відповідача, ніж адреса, зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у Господарського суду Харківської області була відсутня.
Порядок направлення та вручення судових рішень визначений у ст.242 ГПК України.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч.5 ст.242 ГПК України).
Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч.11 ст.242 ГПК України).
Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч.6 ст.242 ГПК).
Виходячи зі змісту ст.ст.120, 242 ГПК України, Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в Єдиному державному реєстрі прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.11.2024 у справі №910/13689/22, від 14.06.2024 у справі №910/8002/23, від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 14.06.2024 у справі №910/8002/23, від 11.06.2024 у справі №922/1988/23.
Судова колегія звертає увагу, що позов пред`явлений до фізичної особи підприємця, а не до фізичної особи Кучеренко О.П. За таких обставин дослідженню підлягає саме місцезнаходження ФОП (що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР), доданими до матеріалів справи) а не реєстрація місця проживання відповідача, як фізичної особи. 
Згідно витягу з ЄДР (а.с. 192,т.1) реєстрація зміни місцезнаходження ФОП відбулася тільки 01.12.2024, а реєстрація припинення підприємницької діяльності відповідача - 21.01.2025. Отже обидві вказані події відбулись після ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі (03.10.2024).
Враховуючи вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи №922/2423/24 Господарським судом Харківської області.

Враховуючи вищевикладене, обґрунтованим, підтвердженим матеріалами справи та таким, що базується на нормах законодавства, є висновок Господарського суду Харківської області про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 17.03.2019 по 28.02.2022 на суму 359 700,19 грн. 
Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог у порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.
За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2024 у справі №922/2423/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.
          Повна постанова складена 20.03.2025.

Головуючий суддя                                                                               О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                                         О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                                     О.О. Радіонова