Номер провадження: 33/813/638/25
Номер справи місцевого суду: 496/7388/24 
Головуючий у першій інстанції Горяєв І. М. 
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20.02.2025 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Різника Юрія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 листопада 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 листопада 2024 року визнано винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 місяці; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.
Не погодившись з даною постановою, 06 лютого 2025 року адвокат Різник Ю.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.
Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 листопада 2024 року, мотивуючи тим, що:
1) ОСОБА_1 не отримував копію оскаржуваної постанови;
2) 17 січня 2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Різником Ю.С. укладено Договір №1/17/01/2025 про надання правової допомоги і лише після укладення договору 03 лютого 2025 року адвокатом Різником Ю.С. в Єдиному державному реєстрі судових рішень виявлено оскаржувану постанову.
Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Зі змісту клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження випливає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є необґрунтовані, виходячи з наступного.
Щодо доводів клопотання про те, що ОСОБА_1 не отримував копію оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 29 листопада 2024 року був присутнім в судовому засідання під час розгляду справи, про що свідчить розписка про ознайомлення з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 14).
Крім того, сам ОСОБА_1 не звертався до Біляївського районного суду Одеської області із заявою про видачу копії судового рішення.
Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про існування оскаржуваного рішення, однак жодних заяв з метою отримання копії судового рішення не подавав.
Щодо доводів клопотання про те, що 17 січня 2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Різником Ю.С. укладено Договір №1/17/01/2025 про надання правової допомоги і лише після укладення договору 03 лютого 2025 року адвокатом Різником Ю.С. в Єдиному державному реєстрі судових рішень виявлено оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Дійсно, до апеляційної скарги надано Договір №1/17/01/2025 про надання правової допомоги від 17 січня 2025 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Різником Ю.С. (а.с. 23-24).
Однак, враховуючи те, що на момент укладення договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 був обізнаний про існування постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 листопада 2024 року, то суд апеляційної інстанції критично ставиться до твердження адвоката Різника Ю.С. про встановлення факту існування оскаржуваної постанови лише 03 лютого 2025 року з огляду на таке.
Отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 листопада 2024 року була оприлюднена на сайті реєстру 27 грудня 2024 року, однак апеляційну скаргу було подано лише 06 лютого 2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку навіть з дати опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.
Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов висновку, що поважні причини поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 листопада 2024 року та апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання адвоката Різника Юрія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 листопада 2024 року відмовити.
Апеляційну скаргу адвоката Різника Юрія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 листопада 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП – повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                Р.Д. Громік