ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/415/24  Номер провадження 22-ц/814/389/25	Головуючий у 1-й інстанції Гришко О. Я.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,
суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,
при секретарі Галушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  адвоката Забари Юрія Анатолійовича на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року, ухвалене суддею Гришком О.Я., повний текст рішення складено 06.08.2024, у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Оржицький відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Орган опіки та піклування в особі Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про звільнення від сплати аліментів, часткове звільнення від сплати боргу за аліментами,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Оржицький відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Орган опіки та піклування в особі Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про звільнення від сплати аліментів, часткове звільнення від сплати боргу за аліментами.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 03 вересня 2021 року Оржицьким районним судом Полтавської області було винесено рішення про стягнення аліментів з позивача на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до рішення суду виконавцем аліменти стягуються починаючи з 15 липня 2021 року.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 продовжував виконувати свої батьківські обов`язки з утримання та виховання дітей. Позивач вказує, що не маючи на той час постійного заробітку та виживаючи тимчасовими підробітками він частково виплачував заборгованість за аліментами, намагався приділяти увагу вихованню дітей, спілкуванню із ними та матеріальному їх забезпеченню. Однак, в силу відносин, які склались у ОСОБА_1 із відповідачем, остання обмежувала його спілкування із дітьми. Саме тому позивач подав до виконавчого комітету Новооржицької селищної ради, як до органу опіки та піклування, заяву про його участь, як батька, у вихованні та спілкуванні із дітьми. Висновком органу опіки та піклування від 30 січня 2023 року про визначення способу участі батька, ОСОБА_1 , у вихованні дітей визнано за доцільне, починаючи з 01 лютого 2023 року і всі послідуючі місяці, першу половину місяця (з 01 по 15 число включно) діти проживають із матір`ю, другу половину місяця (з 16 числа до останнього дня місяця) - з батьком ОСОБА_1 , рекомендовано батькові не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти увагу і турботу, виховувати дітей та матеріально утримувати, рекомендовано матері поважати батьківські права ОСОБА_1 та виконувати свої батьківські обов`язки. Зазначений висновок органу опіки та піклування був затверджений рішенням виконавчого комітету Новооржицької селищної ради №3 від 30 січня 2023 року. Вищевказаним рішенням було зобов`язано матір дітей ОСОБА_2 у разі належного виконання батьком, ОСОБА_1 , умов участі у вихованні дітей, помісячно надавати Оржицькому районному відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області заяву про призупинення нарахування аліментів за поточний місяць.
Станом на 01 травня 2024 року заборгованість позивача зі сплати аліментів становить 96911, 60 грн. Позивач стверджує, що йому нараховувались та продовжують нараховуватись аліменти в порушення рішення виконавчого комітету Новооржицької селищної ради №3 від 30 січня 2023 року в частині зобов`язання відповідача у разі належного виконання ОСОБА_1 умов участі у вихованні дітей помісячно надавати Оржицькому районному ВДВС заяву про призупинення нарахування аліментів за поточний місяць, відповідач із такими заявами жодного разу не зверталась. На думку позивача, така бездіяльність відповідача призвела до надмірного нарахування йому заборгованості за аліментами за період з лютого 2023 року по квітень 2024 року включно, та становить 55988,97 грн. Позивач вважав, що відповідач виконує рішення органу опіки та піклування як в частині не перешкоджання проживанню дітей у нього в передбачений період, так і в частині звернення до Оржицького районного відділу державної виконавчої служби про призупинення нарахування аліментів. З огляду на зазначене, саме наявність висновку органу опіки та піклування від 30 січня 2023 року про визначення способу участі батька, ОСОБА_1 , у вихованні дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також виникнення заборгованості, яка утворилась за період дії цього висновку і є в даному випадку обставиною, котра має істотне значення для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами за вказаний період.
Просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі стягуються на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі рішення Оржицького районного суду у справі №543/597/21 від 03 вересня 2021 року, в розмірі 55988 грн. 97 коп., яка виникла з 01 лютого 2023 року; 
звільнити його від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що стягуються на підставі рішення Оржицького районного суду по справі №543/597/21 від 03 вересня 2021 року; 
відкликати виконавчий лист №543/597/21 від 28 січня 2022 року виданий Оржицьким районним судом Полтавської області про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 15 липня 2021 року по 01 лютого 2023 року; стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Оржицький відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Орган опіки та піклування в особі Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, про звільнення від сплати аліментів та часткове звільнення від сплати боргу за аліментами відмовлено.

З рішенням суду не погодився представник позивача  ОСОБА_1  - адвокат Забара Ю.А. таоскаржив його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.
В апеляційній скарзі посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи. порушення норм матеріального права. Зазначає, що з 01 лютого 2023 року діти проживають по 2 тижні з матір`ю і батьком, а отже, враховуючи, спільне утримання дітей, відсутні підстави для стягнення аліментів. 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11, 34).
Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 03 вересня 2021 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дітей, починаючи стягнення з 15 липня 2021 року (а.с. 30-31).
На виконанні у Оржицького відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 69021617 з примусового виконання виконавчого листа №543/597/21 виданого 28 січня 2022 року Оржицьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дивину відповідного віку (а.с. 28).
З довідки про доходи, яка видана ТОВ «Золотий Лан-Н» вбачається, що з заробітної плати ОСОБА_1 за період з вересня 2023 року по лютий 2024 року відраховані аліменти в сумі 8412,25 грн. (а.с. 19).
Згідно висновку про участь батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області № 3 від 30 січня 2023 року, визнано за доцільне, починаючи з 01 лютого 2023 року і всі послідуючі місяці, першу половину місяця (з 01 по 15 число включно) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають із матір`ю. Другу половину місяця (з 16 числа до останнього дня місяця) - з батьком ОСОБА_1 . Рекомендовано батькові не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти увагу і турботу, виховувати дітей та матеріально утримувати. Рекомендовано матері поважати батьківські права ОСОБА_1 та виконувати свої батьківські обов`язки. ( а.с. 14, 23).
Рішенням виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області № 3 від 30 січня 2023 року зобов`язано матір дітей ОСОБА_2 у разі належного виконання батьком, ОСОБА_1 , умов участі у вихованні дітей, помісячно надавати Оржицькому районному відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області заяву про призупинення нарахування аліментів за поточний місяць (а.с. 23).
У довідці, яка видана Лазірківським старостинським округом 03 квітня 2024 року вказано, що ОСОБА_1 згідно рішення виконавчого комітету Новооржицької селищної ради від 30 січня 2023 року, щодо визначення способу участі батька у вихованні дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безпосередньо дотримується виконання графіку проживання їх, а саме - другу половину місяця (з 16 числа до останнього дня місяця) (а.с. 18).
З характеристик Величківської гімназії Новооржицької селищної ради та Лазірківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені В.О. Підпалого Лубенського району вбачається, що ОСОБА_1 бере участь у вихованні дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 21, 22).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів заборгованість ОСОБА_1 станом на 01 травня 2024 року становить 69911,60 грн. (а.с. 15).
Свідок ОСОБА_5 , мати позивача, показала, що спочатку постійної роботи у сина не було, тому вони надсилали аліменти тоді, коли були гроші. Після того, як рішенням виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області був затверджений висновок про участь батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми син брав спільних з відповідачем дітей до себе, він їх забезпечував одягом і взуттям. Він утримує дітей тоді, коли вони знаходяться у нього.
Свідок ОСОБА_6 показала, що вона добре знає сім`ю позивача, їй відомо, що позивач купляє для спільних з відповідачем дітей одяг, речі, забирає їх до себе додому.
Свідок ОСОБА_7 показала, що вона добре знає сім`ю позивача і майже кожного дня буває біля господарства позивача. Свідок показала, що позивач є хорошим батьком, турбується про спільних з відповідачем дітей, купляє для них речі, одяг. Свідкові особисто відомо, що позивач купляв для дітей кросівки, костюми, телефон.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , яка була допитана за її клопотанням в якості свідка, суду показала, що після розлучення з позивачем вона ініціювала примусове стягнення з позивача аліментів на утримання спільних дітей. За словами відповідача, позивач сказав їй, що не буде платити аліментів, оскільки він не працює. З грудня 2023 року позивач почав сплачувати аліменти на дітей. Відповідач підтвердила, що останнім часом діти проживають половину місяця з нею, а іншу половину - з позивачем. Відповідач також вказала, що вона займається лікуванням старшого сина, оскільки встановлено захворювання серця, позивач у цьому їй допомоги не надає. Зараз вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.
Згідно з частинами 2, 8, 9 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з частинами 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до частини 1 статті 18, частини 1 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і треба прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частин 2, 4 статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.    
Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно із частиною 4 статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину.
Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей.    
За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.
Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.
Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно частини 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як підставу для задоволення позову ОСОБА_1 зазначає лише ту обставину, що діти почергово проживають з кожним із батьків, та в період проживання він утримує дітей та купує їм речі. 
Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей, яким на момент подачі позову виповнилося 16 років та 8 років. Орієнтовно з лютого 2023 року ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , проживають по черзі у кожного з батьків. Зважаючи на наведене, позивач не може вважатися таким, що повністю утримує синів. Доказів того, що ОСОБА_1 повністю утримує дітей, суду не надано.
За вказаних обставин, відповідно до норм чинного законодавства, підставою для припинення стягнення аліментів може бути лише встановлений факт того, що одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину.
Однак, жодних доказів на підтвердження наявності зазначених обставин позивачем не надано. Більше того, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на січень 2023 року розмір заборгованості зі сплати аліментів становив 52334,80 грн., а за період з березня 2023 року по січень 2024 року позивач взагалі не сплачував аліменти. На момент подачі позову заборгованість зі сплати аліментів вже складала 96911,60 коп. 
Вказане свідчить про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо утримання неповнолітніх дітей та фактичне перебування дітей на утриманні матері.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає недостатніми доказами покази свідків щодо придбання позивачем речей дітям, оскільки дані обставини не підтверджуються жодними іншими доказами, та не можливо визначити достатність та необхідність придбаних речей для утримання дітей, їх побутового забезпечення та розвитку.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вимогу про зменшення розміру аліментів позивач не заявляв, також не вказував інших підстав для задоволення його позовних вимог.
Зважаючи на наведене суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Забари Юрія Анатолійовича - залишити без задоволення.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 22 січня 2025 року

Головуючий                         О.В. Чумак 

Судді                         Ю.В. Дряниця

                                                                       Л.І. Пилипчук