Номер провадження: 33/813/417/25
Номер справи місцевого суду: 521/10567/24 
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О. 
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.
за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.
особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 08 липня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 08 липня 2024 року визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень на користь держави. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.
Згідно із постановою суду, 18.06.2024 року по відношенню до головного бухгалтера ПГОІ «Елкон-Дизайн» ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 8/15-32-07-03-13 від 18.06.2024 року, а саме: порушення порядку ведення податкового обліку, чим порушено п. 200.4, п. 200.12, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України.
Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08.07.2024 року, обґрунтовано тим, що апелянта не було повідомлено про час і місце розгляду справи, матеріали справи такого повідомлення також не містять. Таким чином, апелянт була позбавлена можливості захищати себе в суді, надати свої доводи та докази своєї невинуватості. Крім того ОСОБА_1 зазначає, що в порушення вимог закону їй не було відправлено копію постанови по справі, а про винесену постанову вона дізналась випадково, відкривши мобільний застосунок порталу «Дія» 13 листопада 2024 року. 14 листопада 2024 року апелянт подала заяву до суду першої інстанції про надання їй можливості ознайомитись з матеріалами справи, і тільки 22 листопада 2024 року така можливість їй була надана. Апелянт наголошує, що в зазначений період, після чергової атаки рф на м. Одеса, було пошкоджено електропостачання і був довгий процес відновлення.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на протиправність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просить її скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю події або складу правопорушення.
В скарзі ОСОБА_1 наголошує, що її притягнуто до відповідальності за повторне порушення порядку ведення податкового обліку протягом року, передбачене ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, що є грубим порушенням норм матеріального права. Оскільки вона протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не притягувалась, матеріали справи таких доказів також не містять. Таким чином відсутній склад самого правопорушення. ОСОБА_1 наголошує, що помітка «так» в протоколі ГУ ДПС України на питання чи притягувалась вона раніше до адміністративної відповідальності, не є належним доказом її провини.
Також в скарзі звертається увага на те, що на момент розгляду зазначеного протоколу у суді першої інстанції справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, ще не було розглянуто. Справу за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП Малиновським районним судом м. Одеси було розглянуто 09.09.2024 року, провадження за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП було закрито.
Підсумовуючи викладене в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_1 було незаконно притягнуто до відповідальності за правопорушення, якого вона не вчиняла, порушено її право на справедливий суд, яке передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 по суті справи, яка просила задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження закрити. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ч.2 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Вирішуючи питання про поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження апеляційний суд дійшов наступного.
Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути відновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.
Як свідчать матеріали справи, 08.07.2024 року ОСОБА_1 не була присутня у судовому засіданні, доказів направлення їй судової повістки та копії оскаржуваної постанови матеріали справи також не містять. При цьому суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що суду першої інстанції було відомо місце проживання ОСОБА_1 , що підтверджується ксерокопією її паспорта, яка є в матеріалах справи. В протоколі про адміністративне правопорушення № 8/15-32-07-03-13 від 18.06.2024 року в графі про розгляд справи зазначено, що про дату та час розгляду буде повідомлено судом, але доказів такого повідомлення матеріали справи не містять.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта, щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Крім того, згідно вимог ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, частиною 2 ст.163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.
Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.163-1 КУпАП, суд виходив з того, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП за кваліфікуючою ознакою порушення порядку ведення податкового обліку, повторно протягом року.
З зазначеним апеляційний суд погодитись не може, оскільки взагалі відсутнє обґрунтування такого рішення, яке б узгоджувалось із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і яке свідчило про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП, враховуючи наступне.
Так, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.163-1 КУпАП.
Апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови, справу за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП ще не було розглянуто. Зазначене підтверджується копією постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2024 року, з якої вбачається, що провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.
За таких обставин, відсутні підстави для кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ознакою повторності, оскільки вона не може вважатися особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення, що є обов`язковою ознакою диспозиції ч.2 ст.163 КУпАП.
Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП не з`ясував обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч.2 ст.163-1 КУпАП.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується у статті 251 КУпАП.
Суд згідно з приписами статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.
За таких підстав апеляційний суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.163-1 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 08 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – задовольнити, постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 08 липня 2024 року, щодо неї за ч.2 ст.163-1 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов