УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 686/8538/22
провадження № 61-338ск25
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:                                          
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 09 грудня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Віньковецької селищної ради, в якому просила:
 
- встановити факт її звернення 20 травня 2021 року до відповідача для реєстрації своїх майнових прав на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 1,8059 га, які є її присадибними ділянками;
 
- скасувати відмову реєстратора в державній реєстрації прав на земельні ділянки        від 24 травня 2021 року за поданою заявою від 20 травня 2021 року, рішення № 58298897, № 58303741, № 58304265..
 
Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 29 травня 2023 року провадження у справі в частині позовної вимоги про скасування відмови реєстратора в державній реєстрації прав на земельні ділянки від 24 травня 2021 року за поданою заявою від 20 травня 2021 року, рішення № 58298897, № 58303741, № 58304265, закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 відмовилася від позову в частині вимоги про скасування відмови реєстратора в державній реєстрації прав на земельні ділянки від 24 травня 2021 року, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі в цій частині.
 
Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 25 серпня              2023 року позов задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 зверталася до Віньковецької селищної ради лише один раз 20 травня 2021 року для реєстрації своїх майнових прав на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,8059 га, які є її присадибними ділянками.
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року апеляційну скаргу Віньковецької селищної ради задоволено.
 
Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 25 серпня               2023 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Верховного Суду від 14 травня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року залишено без змін.
 
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року. Заяву обґрунтовує тим, що суд не дослідив її заяву від 19 квітня 2023 року про зміну предмета позову, в якій вона просила скасувати рішення реєстратора № 58298897, № 58303741, № 58304265 про відмову у реєстрації майнових прав. Вважала, що обрала ефективний спосіб захисту свого порушеного права.
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 08 листопада 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року та відкрито провадження за її заявою.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 грудня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року відмовлено. Постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року залишено в силі.
 
Ухвала апеляційного суду, мотивована тим, що вказані заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України.
 
06 січня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 09 грудня 2024 року у зазначеній вище справі.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
 
Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
 
Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
 
Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункти 7.4-7.5)).
 
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (пункт 26)).
 
Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (пункти 27, 28)).
 
Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 (пункт 6.38)).
 
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (постанови Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі № 357/10393/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 299/883/17).
 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не можна розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні положень статті 423 ЦПК України і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 09 грудня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                  А. І. Грушицький

                                                                                                             І. В. Литвиненко

                                                                                                             Є. В. Петров