ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/2215/24	Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С. 	
Провадження № 22-ц/817/198/25 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Гірський Б. О., Храпак Н. М., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу №601/2215/24 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року (ухвалене суддею Білосевич Г.С., дату складання повного тексту не зазначено) у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про стягнення заборгованості по орендній платі,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_2 (далі — позивач), в інтересах якого діє адвокат Іванько О.С., звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (далі - ТОВ «Західна агровиробнича компанія», відповідач, апелянт) про стягнення заборгованості по орендній платі. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва – рілля площею 0.905 га з кадастровим номером 6123482900:01:001:0587, що знаходиться на території Катеринівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області.
На підставі договору оренди землі від 20 червня 2016 року вказану земельну ділянку він передав в оренду сільськогосподарському ТОВ «Агро-Лан» терміном на 7 років. На підставі додаткової угоди від 23 жовтня 2017 року до договору оренди землі від 20 червня 2016 року, за згодою сторін, орендар ТОВ «Агро-Лан» був замінений на ТОВ «Західна агровиробнича компанія».
02 червня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Західна агровиробнича компанія» із заявою, де повідомив про свій намір надалі не продовжувати договір оренди землі від 20 червня 2016 року. Крім того, просив протягом 3-х днів після закінчення терміну дії договору повернути земельну ділянку та надіслати підписаний акт її прийому-передачі.
Проте, не зважаючи на закінчення строку дії Договору оренди землі від 20 червня 2016 року, передбачені договором зобов`язання, а саме виплата орендної плати за 2023 рік, відповідачем виконані не були, що порушує права та законні інтереси позивача.
Відповідно до зазначеного вважає, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повинна сплатити орендну плату за користування земельною ділянкою кадастровий номер 6123482900:01:001:0587 за 2023 рік. Відповідно до додаткової угоди від 23 жовтня 2017 року до договору оренди землі від 20 червня 2016 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 13 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 9735.89 грн за рік оренди. Згідно вимог законодавства, орендар має утримувати податок на доходи фізичних осіб із доходу, що виплачується орендодавцю сільськогосподарських угідь, у розмірі 18% та військовий збір за ставкою 1.5%. Відповідно до зазначеного, орендна плата без утримання податків (зборів) складає 9735.89 грн за рік оренди. За вирахуванням податків орендна плата складає 7837.39 грн за рік оренди.
У зв`язку з наведеним позивач просив суд cтягнути із ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_2 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2023 рік в розмірі 7837.39 грн, а також понесені судові витрати.
Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто із ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_2 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2023 рік в розмірі 7837.39 грн, а також понесені судові витрати: 1211.20 грн зі сплати судового збору та 10000.00 грн витрат на правничу допомогу.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Західна агровиробнича компанія», в інтересах якої діє Андросюк І.С., подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір орендної плати за користування належною ОСОБА_2 земельною ділянкою складає 9735.89 грн за рік оренди, а за вирахуванням податків (зборів) 7837.39 грн. Звертає увагу на те, що строк договору оренди закінчився 20 червня 2023 року, тобто в 2023 році договір діяв лише 171 день. Таким чином, розмір орендної плати за 2023 рік має становити: 7837.39 грн / 365 днів * 171 днів = 3671.76 грн, а не 7837.39 грн, як встановлено судом першої інстанції, а тому рішення суду в частині стягнення орендної плати за період з 20 червня 2023 року по 31 грудня 2023 року в розмірі 4165.63 є необґрунтованим та незаконним, та таким, що підлягає скасуванню в цій частині.
У зв`язку з викладеним просить рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в цій частині відмовити в задоволенні позову.
20 січня 2025 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від позивача ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Іванько О.С., надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Відзив мотивовано тим, що не зважаючи на те, що строк дії Договору оренди землі від 20 червня 2016 року закінчився 20 червня 2023 року, ТОВ «Західна агровиробнича компанія», на думку позивача, продовжувало користуватись земельною ділянкою кадастровий номер 6123482900:01:001:0587 протягом 2023 року.
Звертає увагу, що позивачем до відповіді на відзив долучено відповідь ТОВ «ПрофАгроТрейд» на адвокатський запит від 23 серпня 2024 року, який підтверджує, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» земельну ділянку кадастровий номер 6123482900:01:001:0587 фактично використовували протягом усього 2023 року, оскільки на вказаній земельній ділянці перебував врожай вказаного товариства.
У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
За правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості по орендній платі. При цьому ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Як видно зі змісту апеляційної скарги, вона подана лише в частині позовних вимог про стягнення орендної плати в сумі 4165.63 за період з 20 червня 2023 року по 31 грудня 2023 року, а тому в іншій частині рішення суду колегією суддів не переглядається.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.
Земельна ділянка з кадастровим номером 6123482900:01:001:0587 площею 0.905 га належить ОСОБА_2 , на підставі державного акту серії ЯА № 777638, виданого 09 вересня 2005 року.
20 червня 2016 між ОСОБА_2 та СТОВ «Агро-Лан» укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а СТОВ «Агро-Лан» прийняв в оренду строком на 7 років земельну ділянку, кадастровий номер 6123482900:01:001:0587 площею 0.9042 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Катеринівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №339623536 від 19 липня 2023 року, орендодавцем земельної ділянки кадастровий номер 6123482900:01:001:0587 площею 0.9042 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Катеринівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, є ОСОБА_2 , орендар – ТОВ «Західна агровиробнича компанія».
Речове право оренди даної земельної ділянки за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» припинено 11 липня 2023 року, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 339623536 від 19 липня 2023 року.
Таким чином, термін дії договору оренди землі від 20 червня 2016 року закінчився 20 червня 2023 року.
На підставі додаткової угоди від 23 жовтня 2017 року до Договору оренди землі від 20 червня 2016 року, за згодою сторін, орендаря - СТОВ «Агро-Лан» було замінено на ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Відповідно до п.4.1 Додаткової угоди від 23 жовтня 2017 року до вищевказаного Договору оренди землі, сторонами внесено зміни у п.9 Договору оренди землі від 20 червня 2016 року та викладено його в наступній редакції:: «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 13% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 9735.89 грн за рік оренди».
Згідно заяви ОСОБА_2 від 02 червня 2023 року, останнім надіслано повідомлення до ТОВ «Західна агровиробнича компанія» із наміром надалі не продовжувати договір оренди землі від 20 червня 2016 року.
Із листа від 20 червня 2024 року видно, що ОСОБА_2 надсилав до ТОВ «Західна агровиробнича компанія» вимогу із проханням сплатити належну йому орендну плату за договорами оренди землі від 20 червня 2016 року щодо оренди земельної ділянки за кадастровим номером 6123482900:01:001:0587 за 2023 рік протягом 7 календарних днів з дня отримання вказаного звернення.
ОСОБА_2 передав у строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер 6123482900:01:001:0587 площею 0.9042 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Катеринівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області ТОВ «ПрофАгроТрейд» на підставі Договору оренди землі від 10 липня 2023 року, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 339627271 від 19 липня 2023 року.
Із відповіді на адвокатський запит №185/24 від 23 серпня 2024 року; наказу №161 від 01 серпня 2023 року; акту перевірки орендованих сільськогосподарських земель на серпень 2023 року від 04 серпня 2023 року слідує, що на підставі наказу №161 від 01 серпня 2023 року проведено обстеження земельних ділянок, отриманих у строкове платне володіння та користування ТОВ «ПрофАгроТрейд».
Комісією у складі голови комісії – заступника директора ТОВ «ПрофАгроТрейд» Філіпюк В.В. та членів комісії: агронома Олексієвець А.І. та тракториста-машиніста ОСОБА_3 виявлено, що на вказаних земельних ділянках знаходиться врожай колишнього орендаря, а саме ТОВ «Західна агровиробнича компанія», зокрема посів соняшнику 2023 року. За вказаних обставин, використання земельних ділянок відповідно до умов Договорів оренди між орендодавцями та ТОВ «ПрофАгроТрейд» є неможливим до моменту зібрання врожаю колишнім орендарем ТОВ «Західна агровиробнича компанія».
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (далі — Закон 161-XIV) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно з статтею 13 Закону 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.
Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.
За змістом частин 1-3 статті 21 Закону 161-XIV, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 19 Закону 161-XIV дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення.
Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_2 посилався на те, що передбачені договором зобов`язання, а саме виплата орендної плати за 2023 рік, відповідачем по справі не були виконані належним чином. При цьому після закінчення договору оренди відповідач користувався земельною ділянкою позивача без належної правової підстави до кінця 2023 року.
Водночас, відповідачем не заперечується, що у 2023 році орендна плата не перераховувалася.
Судом встановлено, що термін дії договору оренди землі від 20 червня 2016 року закінчився 20 червня 2023 року.
Доводи сторони позивача про те, що орендар ТОВ «Західна агровиробнича компанія» продовжував користуватися його земельною ділянкою до кінця 2023 року, а тому відповідач повинен заплатити орендну плату включно по грудень 2023 року, апеляційний суд відхиляє, оскільки вказану земельну ділянку позивачем передано в оренду ТОВ «ПрофАгроТрейд» на підставі договору оренди землі від 10 липня 2023 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 липня 2023 року.
Отже, у 2023 році ТОВ «ПрофАгроТрейд» стало орендарем вищевказаної земельної ділянки позивача та до нового орендаря перейшли обов`язки сплати орендної плати.
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що після 20 червня 2023 року ТОВ «Західна агровиробнича компанія» фактично продовжувало користуватися земельною ділянкою позивача до кінця 2023 року.
Колегія суддів критично оцінює відповідь на адвокатський запит ТОВ «ПрофАгроТрейд» №185/24 від 23 серпня 2024 року, оскільки вказана юридична особа не є стороною договору оренди землі від 20 червня 2016 року, не є учасником даної справи та перебуває у договірних відносинах із позивачем.
Більше того, відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» заперечує правомірність нарахування орендної плати після 20 червня 2023 року, коли між орендарем та орендодавцем припинилися правовідносини, які виникли на підставі договору оренди землі від 20 червня 2016 року.
Також відсутні докази того, що після 20 червня 2023 року позивач ОСОБА_2 звертався із заявами до суду щодо використання ТОВ «Західна агровиробнича компанія» земельної ділянки позивача без належної правової підстави чи витребування земельної ділянки.
На вищевказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що договір оренди закінчився 20 червня 2023 року, тобто в 2023 році договір діяв 171 днів. Таким чином, розмір орендної плати за 2023 рік має становити 7837.39 грн / 365 днів * 171 день = 3671.76 грн.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2023 рік з 7837.39 грн до 3671.76 грн.
Доводи сторони позивача про те, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не спростовує фактичне використання земельної ділянки протягом усього 2023 року, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки відповідач заперечує проти стягнення орендної плати за період після 20 червня 2023 року. При цьому до позовної заяви ОСОБА_2 не надав належних доказів, що підтверджують використання ТОВ «Західна агровиробнича компанія» його земельної ділянки після 20 червня 2023 року.
Щодо розподілу судових витрат в суді першої інстанції.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 3 статті 133 ЦПК України).
Судом встановлено, що ціна позову у даній справі становила 7837.39 грн. При цьому судом задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 на суму 3671.76 грн, що становить 46.85% ціни позову.
Зважаючи на те, що позов задоволено частково, в силу статті 141 ЦПК України за розгляд справи суді першої інстанції з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам (46.85% від 1211.20 грн та від 10000 грн), що становить 567.44 грн та 4685.00 грн відповідно.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягнення судових витрат.
У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У відповідності до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду, зменшивши розмір стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2023 рік з 7837.39 грн до 3671.76 грн.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Із платіжної інструкції № 14192 від 20 грудня 2024 року вбачається, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» за апеляційний розгляд даної справи сплатило судовий збір у розмірі 1453.44 грн.
За таких обставин, з позивачки слід стягнути на користь відповідача 1453.44 грн судового збору за перегляд рішення судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» – задовольнити.
Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року — змінити.
Зменшити розмір стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2023 рік з 7837 (сім тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 39 копійок до 3671 (три тисячі шістсот сімдесят одної) гривні 76 копійок.
Зменшити розмір стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» в користь ОСОБА_1 понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору з 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок до 567 (п`ятсот шістдесят сім) гривні 44 копійок та витрат на правничу допомогу адвоката з 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок до 4685 (чотири тисячі шістсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» судовий збір за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 копійки.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», адреса: Рівненська область, м. Дубно, провулок Центральний, 1, код ЄДРПОУ 410099127.

Головуючий 
Судді