Справа № 149/3242/24 
Провадження № 33/801/1037/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник  І. В.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року                                                                             м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 листопада 2024 року в справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Визнано винним та притягнуто  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
У скарзі зазначає, що після невдалих спроб пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу він неодноразово просив поліцейських пройти огляд в закладі охорони здоров`я, однак, такі прохання були проігноровані. Підстав складати протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не було, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а відтак поліцейськими порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Висновок суду першої інстанції про те, що факт його відмови від проводження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом, не відповідає фактичним обставинам справи. Направлення на огляд водія в його присутності не складалося, ним не підписувалося, а також воно не містить відомостей про його відмову від проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
Також ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що він перебуває на службі у Збройних Силах України, копію постанови у суді після розгляду справи не отримав. Також просить врахувати постійні відключення електропостачання та незначний пропуск строку на апеляційне оскарження.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що постанову Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області винесено 26 листопада 2024 року та згідно супровідного листа від 27 листопада 2024 року направлено на адресу ОСОБА_1 (а.с.18-22). 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 10 грудня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Доказів того, що ОСОБА_1 до подання апеляційної скарги отримував копію оскаржуваної постанови, матеріали справи не місять.
Беручи до уваги, що матеріали справи не містять доказів того, що до 10 грудня 2024 року  ОСОБА_1 отримував копію оскаржуваної постанови, зважаючи на незначний пропуск строку на апеляційне оскарження та з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 листопада 2024 року пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив розгляд справи провести за його відсутності.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи заяву ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №143132, складеного поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Маковським М.К., 05 жовтня 2024 року о 01 год. 50 хв. у м. Хмільник по вул. Шевченка, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки. Вказаними діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).
У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 143132 від 05 жовтня 2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; відеозаписами із нагрудних камер поліцейських.
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що поліцейськими було порушення порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, оскільки після невдалих спроб пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейські проігнорували його неодноразові прохання пройти огляд в закладі охорони здоров`я.
Вказані доводи не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
У пункті 3 вказаного Порядку зазначено, що огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; - лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 6, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).
Зі змісту вказаних норм слідує певний законний алгоритм дій поліцейського: у разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння поліцейський спочатку пропонує водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу водій направляється до закладу охорони здоров`я для проведення огляду. І лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП).
Аналогічні доводи щодо порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 зазначав і при розгляді справи в суді першої інстанції.
Відхиляючи вказані доводи суд першої інстанції виходив з того, що відеозаписами із нагрудних камер поліцейських зафіксовано вимоги поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в лікарні. Численні та тривалі спроби водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки виявилися невдалими, через відсутність належного обсягу повітря. Також водій ОСОБА_1 спочатку погодився проїхати до лікарні, однак, в подальшому виявив бажання здійснювати огляд на місці зупинки, а також намагався домовитися з метою уникнення відповідальності. Вказані дії суддя розцінив, як спробу ухилитися від огляду та відмову від нього, а також уникнути відповідальності.
Вказані висновки суду ОСОБА_1 в апеляційній скарзі жодним чином не спростовані.
Дійсно, дослідивши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського апеляційним судом встановлено, що у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння поліцейським було запропоновано йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився. Після безрезультатних спроб продути прилад «Драгер» через вдихання повітря, а не видихання, та через видихання повітря без належного тиску та менш ніж чотири секунди, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що він також надав згоду. Однак, після надання такої згоди, ОСОБА_1 знову виявив бажання пройти огляд на місці зупинки і почав проходи (намагатися проходити) огляд за допомогою спеціального технічного засобу, не правильно видихаючи повітря при цьому. У підсумку, ОСОБА_1 сказав, що він випив пива, а тому технічний засіб точно підтвердить факт перебування його в стані сп`яніння. Сказав, щоб поліцейські складали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову від породження огляду. При цьому, постійно просив поліцейських виключити камери та поговорити з ним.
Відтак, із вказаного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 формально погоджувався на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, однак, в лікарню так і не наполягав поїхати, а просив скласти відносно нього протокол.
Твердження ОСОБА_1 , що саме він наполягав на проходженні огляду в лікарні є надуманим, адже з відео вбачається, що ініціаторами виступали працівники поліції.
Доводи апеляційної скарги, що стосуються недоліків направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не приймаються апеляційним судом, оскільки за змістом Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, вказані документи складаються у разі проходження огляду. Тоді як у даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. 
Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Клопотання ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 листопада 2024 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                    Т.Б. Сало