УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року
 
м. Київ
 
справа № 1007/7074/2012
провадження № 61-1268ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи:
заявник -  ОСОБА_1 ,
боржник - ОСОБА_2 ,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2024 року у складі судді Дутчака І. М. та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року у складі колегії суддів: Головачова Я. В., Нежури В. А., Невідомої Т. О.,
 
ВСТАНОВИВ: 
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення помилок у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Заява мотивовано тим, що заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (далі -ТОВ «ФК «Авістар») заборгованість за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 20 липня 2006 року № 5-017/08Ф в розмірі 147 612,77 EUR, що в еквіваленті становить 4 697 760,76 грн та судовий збір у розмірі 3 282,00 грн.
09 січня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчі листи на виконання зазначеного вище заочного рішення суду зі строком пред`явлення їх до виконання до 04 грудня 2021 року.
У серпні 2019 року первісний стягувач ТОВ «ФК «Авістар» пред`явив зазначені виконавчі листи до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
07 і 28 серпня 2019 року відділом державної виконавчої служби вказані виконавчі листи на підставі пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу, оскільки була відсутня дата народження боржника ОСОБА_2 , неправильно зазначена адреса його проживання, а вказаний реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника належить іншій особі.
26 жовтня 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях із виконання вказаних вище виконавчих листів із ТОВ «ФК «Авістар» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі - ТОВ «ФК «Гефест»).
На підставі договору № 04082021 купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 04 серпня 2021 року між ОСОБА_1 і ТОВ «ФК «Гефест», право вимоги ТОВ «ФК «Гефест» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 20 липня 2006 року № 575-006/06Ф перейшло до ОСОБА_1 .
Заявник вказував, що при передачі йому документів за актом приймання-передачі від 04 серпня 2021 року до договору від 04 серпня 2021 року № 04082021 з`ясувалося, що під час оформлення виконавчих листів були допущені помилки, а саме у них відсутня дата народження боржника ОСОБА_2 , якою є ІНФОРМАЦІЯ_2 року, замість РНОКПП боржника ОСОБА_2 - НОМЕР_1 , вказано РНОКПП - НОМЕР_2 , що належить іншій особі; місцем проживання останнього зазначено адресу: АДРЕСА_1 , замість правильної адреси: АДРЕСА_2 . Відтак через вказані помилки у цих виконавчих листах, заявник позбавлений можливості пред`явити їх до виконання.
Крім того, виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 20 липня 2006 року                     № 5-017/08Ф в сумі 147 612,77 EUR, що в еквіваленті складає 4 697 760,76 грн, втрачений, що підтверджується довідкою про втрату виконавчого документа, виданою 20 серпня 2021 року Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
08 грудня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області замінено стягувача ТОВ «ФК «Гефест» на ОСОБА_1 , у виконавчих провадженнях за виконавчими листами № 1007/7074/12, виданими на підставі заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2018 року.
Також зазначав, що згідно з вимогами частин 1, 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (із урахуванням переривання на підставі повідомлень від 07 та 28 серпня 2019 року про повернення стягувачу виконавчих документів без прийняття їх до виконання) строки пред`явлення до виконання виконавчих листів закінчилися 07 серпня 2022 року та 28 серпня 2022 року відповідно, однак заяву ОСОБА_1 у цій справі призначено до розгляду у судовому засіданні Броварського міськрайонного суду Київської області на 12 жовтня 2022 року, відтак причини пропуску заявником строків пред`явлення вказаних виконавчих документів до виконання є поважними, які обумовлені тривалістю судового розгляду справи, що в силу частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для поновлення йому цих строків.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив виправити помилки у виконавчому листі, видати дублікат виконавчого листа та поновити пропущений строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року, заяву задоволено.
 
Виправлено помилки, допущені при оформленні виконавчого листа у цивільній справі № 1007/7074/2012 (провадження № 2/361/28/18), виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 09 січня 2019 року, строком пред`явлення до виконання 04 грудня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 3 282,00 грн, вказавши такі відомості про боржника: ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; правильний РНОКПП - НОМЕР_1 , замість помилково зазначеного номера - НОМЕР_2 ; правильну адресу місця проживання: АДРЕСА_2 , замість помилково вказаної: АДРЕСА_1 .
 
Видано стягувачу ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 1007/7074/2012 (провадження № 2/361/28/18) про стягнення з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором про відкриття кредитної лінії в сумі 147 612,77 євро, що в еквіваленті складає 4 697 760,76 грн.
Поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2018 року у цивільній справі № 1007/7074/2012 (провадження № 2/361/28/18) про стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 3 282,00 грн. Поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення до виконання дубліката виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2018 року у цивільній справі № 1007/7074/2012 (провадження № 2/361/28/18) про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії в сумі 147 612,77 євро, що в еквіваленті складає 4 697 760,76 грн.
У січні 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами не взято до уваги, що ОСОБА_1 є фізичною особою, відтак не є спеціальним суб`єктом, зокрема банком або іншою фінансовою установою, відповідно не може бути стягувачем за кредитним договором, а відтак заміна, видача дублікату виконавчого листа та поновлення строку такому стягувачу неможлива. Крім того, повернення виконавчого документа у зв`язку з неправильним зазначенням РНОКПП та місця проживання боржника не перериває строк на пред`явлення такого документа до виконання. Також зазначає, що суди ухвалили рішення на підставі однієї довідки.
Щодо оскарження судових рішень у частині виправлення помилок у виконавчому листі та визнання причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та його поновлення
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Таким чином, пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України не передбачає оскарження у касаційному порядку судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України) та виправлення помилки у виконавчому документі (пункт 25 частини першої статті 353 ЦПК України).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2024 року та постанова Київського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року у частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та виправлення помилок у виконавчому листі не підлягають касаційному оскарженню.
Щодо оскарження судових рішень в частині видачі дубліката виконавчого документа
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою, правильне застосування судом норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Такого висновку Суд дійшов з огляду на наступне.
Судами встановлено, що заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Авістар» заборгованість за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 5-017/08Ф від 20 липня 2006 року в розмірі 147 612,77 євро, що в еквіваленті становить 4 697 760,76 грн та судовий збір у розмірі 3 282,00 грн.
09 січня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчі листи на виконання зазначеного вище заочного рішення суду зі строком пред`явлення їх до виконання до 04 грудня 2021 року.
У серпні 2019 року стягувач ТОВ «ФК «Авістар» пред`явив зазначені виконавчі листи до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
07 і 28 серпня 2019 року відділом державної виконавчої служби вказані виконавчі листи на підставі пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу, оскільки була відсутня дата народження боржника ОСОБА_2 , неправильно зазначена адреса його проживання, а вказаний реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника належить іншій особі.
26 жовтня 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях із виконання вказаних вище виконавчих листів із ТОВ «ФК «Авістар» на його правонаступника ТОВ «ФК «Гефест».
04 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Гефест» і ОСОБА_1 укладено договір № 04082021 купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого ОСОБА_1 набув права вимоги стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за вказаним вище договором про відкриття кредитної лінії, при цьому, ОСОБА_1 , крім статусу кредитора, у зв`язку з набуттям права вимоги, набув також статусу кредитора за усіма договорами, що забезпечують виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором.
Виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 20 липня 2006 року № 5-017/08Ф в сумі 147612,77 євро, що в еквіваленті складає 4 697 760,76 грн, втрачений, що підтверджується довідкою про втрату виконавчого документа, виданою 20 серпня 2021 року Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача із ТОВ «ФК «Гефест» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні за виконавчими листами, виданими на підставі заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Авістар» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії.
08 грудня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області замінено стягувача ТОВ «ФК «Гефест» на ОСОБА_1 , у виконавчих провадженнях за виконавчими листами № 1007/7074/12, виданими на підставі заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2018 року.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
На час видачі виконавчого листа у справі 607/3439/14-ц був чинний Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, а на час звернення заявника до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчих документів був чинний Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Відповідно до пункту 17.4 Розділу XIII Прикінцеві положення до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року по справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».
Аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10, від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Отже, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою, обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Тобто, незалежно від фактичних та об`єктивних обставин втрати виконавчого документа, підтверджених доказами, юридично значущим є встановлення факту дотримання заявником строку звернення до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Зазначені процесуальні вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу його дубліката, є взаємопов`язаними, тому вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа можливо лише після вирішення питання про поновлення строку пред`явлення цього документа до виконання, у протилежному випадку, очевидно, що відсутні підстави для перевірки обставин втрати виконавчого листа, відповідно і для задоволення заяви стягувача в цій частині.
Отже, встановивши підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно боржника ОСОБА_2 , а також обставини втрати виконавчого листа, що підтверджено зокрема довідкою органу виконавчої служби, поданої до місцевого суду про видачу дубліката виконавчого листа, що не спростовано заявником, Броварський міськрайонний суд Київської області, з висновком якого погодився Київський апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа в справі № 1007/7074/2012.
Довід заявника, що суд безпідставно задовольнив заяву стягувача, який пропустив строк на подання такої заяви та строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а наведені ним причини пропуску строку не є поважними, а вказані обставини - непереборними, Верховний Суд відхиляє, оскільки вказані міркування стосуються дотримання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, разом з тим, ухвала місцевого суду та постанова апеляційного суду в цій частині не підлягають касаційному оскарженню.
Міркування заявника про неможливість ОСОБА_4 , як фізичної особи, бути стягувачем у кредитних правовідносинах, Верховний Суд відхиляє, оскільки вказаний довід стосується оскарження процесуального рішення суду про заміну сторони у справі, зокрема ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2020 року, яка не є предметом перевірки та оцінки Верховним Судом.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги ОСОБА_2 та їх відображення в судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі, є необґрунтованими, спрямованими на уникнення виконання судового рішення про стягнення заборгованості.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою, правильне застосування судами норми права у частині вирішення питання про заміну сторони у виконавчих документах та видачу дубліката виконавчих листів є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження у справі за заявою , за касаційною скаргою  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
    Судді:          	  І. Ю. Гулейков                                                    Р. А. Лідовець       Д. Д. Луспеник