ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/5314/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу    ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 року (головуючий суддя Савонюк М.Я.) 
в адміністративній справі №340/5314/24 за позовом   ОСОБА_1  до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 12.08.2024 до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (відповідач-2), в якому просила:   
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 23.02.2024 №112750005265;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.02.2024 про призначення їй пенсії за віком з врахуванням в загальний страховий стаж 
періоду її роботи, який підтверджуються її трудовою книжкою НОМЕР_1 від 02.01.1981, 
періоду отримання допомоги по безробіттю з 05.02.1998 по 03.03.1998, 
періоди з 01.06.2019 – 11.08.2019; 14.08.2019 – 30.09.2019; 15.11.2019 – 27.12.2019, 
періоду догляду за дітьми: 
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та 
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ними 3-річного віку. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на її титульній сторінці зазначено по батькові позивача " ОСОБА_5 ", що не відповідає паспортним даним, де зазначено " ОСОБА_6 "; період по догляду за дитиною – дочкою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею 3-річного віку, оскільки в свідоцтві про народження дитини прізвище матері " ОСОБА_7 " не відповідає витягу №00033727299 від 17.11.2021 про зміну прізвища " ОСОБА_7 " та за дитиною  - сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки по батькові матері “ ОСОБА_5 ” не відповідає паспортним даним “ ОСОБА_6 ”; періоди роботи згідно довідок №12-36/683-2 від 10.10.2023, №12-36/685-2 від 10.10.2023, №12-36/685-3 від 10.10.2023, №12-36/683-3 від 10.10.2023, №12-36/687а-3 від 12.10.2023, №12-36/687а-2 від 12.10.2023, оскільки по батькові « ОСОБА_5 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_6 ». Зазначає, що її загальний страховий стаж становить 24 роки 8 місяців 14 днів, однак відповідачем безпідставно було враховано лише 6 років 5 місяців та 17 днів. Вважає рішення відповідача-1 протиправним, оскільки нею до пенсійного органу були надані всі необхідні документи, які підтверджують страховий стаж та право на призначення пенсії за віком.            
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.02.2024 №112750005265 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області  зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1  
період роботи з 01.08.1979 по 31.12.1980, 
періоди роботи, що підтверджені трудовою книжкою НОМЕР_1 від 02.01.1981, 
періоди отримання допомоги по безробіттю з 05.02.1998 по 03.03.1998, 
періоди з 01.06.2019 – 11.08.2019; 14.08.2019 – 30.09.2019; 15.11.2019 – 27.12.2019 та повторно розглянути заяву від 15.02.2024 про призначення їй пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.          
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що наявні підстави для зобов`язання відповідача-1 зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1  
період роботи з 01.08.1979 по 31.12.1980, 
періоди роботи, що підтверджені трудовою книжкою НОМЕР_1 від 02.01.1981,
періоди отримання допомоги по безробіттю з 05.02.1998 по 03.03.1998, 
періоди з 01.06.2019 – 11.08.2019; 14.08.2019 – 30.09.2019; 15.11.2019 – 27.12.2019 та повторно розглянути заяву від 15.02.2024 про призначення їй пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
          Разом з тим, що стосується зарахування до страхового стажу позивачки періодів по догляду за дитиною – дочкою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею 3-річного віку та за дитиною  - сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд першої інстанції зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження від 06.03.2008 серія НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, у « ОСОБА_8   ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_9 .  Відповідно до свідоцтва про народження від 11.10.2019 серія НОМЕР_3 , виданого Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області, у ОСОБА_8 » та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Згідно із Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00033727299 від 17.11.2021 у графі Прізвище зазначено " ОСОБА_7 ", ім`я – ОСОБА_11 , по-батькові – ОСОБА_6 , дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_4 Таким чином, прізвище позивачки у Свідоцтві про народження від 06.03.2008 серія НОМЕР_2 та по батькові у свідоцтві про народження від 11.10.2019 серія НОМЕР_3  відрізняється від прізвища та по-батькові особи, зазначеному у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00033727299 від 17.11.2021, тому дійшов висновку про те, що відповідач-1, виявивши розбіжності в написанні по батькові позивачки та прізвища, та у зв`язку з цим не зарахувавши страховий стаж позивачці, діяв у відповідності, у межах та у спосіб визначений законом.          
Суд першої інстанції роз`яснив позивачці, що встановлення фактів, що мають юридичне значення регулюється розділом ІV "Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України". Питання встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, а є повноваженнями виключно загальних місцевих судів.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов в цій частині задовольнити.
Вказує, що суд першої інстанції відмовив у задоволені позовної вимоги щодо врахування в загальний страховий стаж позивачки періоду її догляду за дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею 3-річного віку. Хоча відповідачі проти цієї вимоги не висували своїх заперечень. Таку відмову суд першої інстанції взагалі не обґрунтував та не надав правову оцінку з цього питання.
Зазначає, що ефективним способом захисту порушеного права позивачки, який дасть найбільший ефект є зобов`язання відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивачки
період роботи з 01.08.1979 по 31.12.1980, 
періоди роботи, що підтверджені трудовою книжкою НОМЕР_1 від 02.01.1981,
періоди отримання допомоги по безробіттю з 05.02.1998 по 03.03.1998, 
періоди з 01.06.2019 – 11.08.2019; 14.08.2019 – 30.09.2019; 15.11.2019 – 27.12.2019, 
період її догляду за дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею 3-річного віку та повторно розглянути заяву від 15.02.2024 про призначення їй пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В частині задоволених позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 12.02.2024 ОСОБА_1 звернулася з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV до Головного управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (а.с. 106).
Указану заяву було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Рішенням від 23.02.2024 №112750005265 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило у призначенні пенсії ОСОБА_1 з підстав відсутності достатнього страхового стажу. 
Позивачка вважає неправомірними дії відповідача-1 щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком та неврахуванні в загальний страховий стаж періодів її роботи.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 №1058-ІV, Цивільного процесуального кодексу України.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до ст.1 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 
1) пенсія за віком; 
2) пенсія по інвалідності; 
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачка звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком у віці 63 роки.
Рішенням від 23.02.2024 №112750005265 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило у призначенні пенсії ОСОБА_1 з підстав відсутності достатнього страхового стажу (а.с. 8). 
При цьому відповідач зазначає, що страховий стаж позивачки на момент звернення до пенсійного органу становить 6 років 5 місяців 17 днів. Вказує, що згідно статті 26 Закону України №1058-IV страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком на момент звернення – 27 років.
Після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу з січня 2024 року по грудень 2024 року включно – від 21 до 31 років та після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з січня 2026 по грудень 2026 не менше 15 років.
За поданими до пенсійного органу документами до страхового стажу позивачки пенсійним органом не зараховано:
- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 02.01.1981, оскільки на титульній сторінці по батькові “ ОСОБА_5 ” не відповідає паспортним даним позивача “ ОСОБА_6 ”. 
Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи видані на підставі первинних документів, або долучити документ, що засвідчую зміну ПІБ (по батькові); 
-          період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки в свідоцтві про народження дитини прізвище матері “ ОСОБА_7 ” не відповідає витягу №00033727299 від 17.11.2021 про зміну прізвища “ ОСОБА_7 ”, та за дитиною ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), оскільки по батькові матері “ ОСОБА_5 ” не відповідає паспортним даним “ ОСОБА_6 ”; 
-          періоди роботи згідно довідок №12-36/683-2 від 16.10.2023, №12-36/685-2 від 10.10.2023, №12-36/685-3 від 10.10.2023, №12-36/683-3 від 10.10.2023, №12-36/687а-3 від 12.10.2023, №12-36/687а-2 від 12.10.2023, оскільки по батькові “ ОСОБА_5 ” не відповідає паспортним даним позивача “ ОСОБА_6 ” (а.с. 8).
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно трудової книжки позивачки НОМЕР_1 , - на сторінці "1" міститься запис про зміну прізвища " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_12 ", ім`я – " ОСОБА_13 ", по-батькові – " ОСОБА_14 " (а.с. 33).
При цьому, Рішенням Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.01.2023 у справі №398/4497/22 встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 23-24).
Отже, спростовуються доводи відповідача, що не можуть бути зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 02.01.1981, оскільки на титульній сторінці по батькові “ ОСОБА_5 ” не відповідає паспортним даним позивача “ ОСОБА_6 ”. 
Стосовно можливості зарахування до трудового стажу періодів:
- догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки в свідоцтві про народження дитини прізвище матері “ ОСОБА_7 ” не відповідає витягу №00033727299 від 17.11.2021 про зміну прізвища “ ОСОБА_7 ”, та за дитиною ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), оскільки по батькові матері “ ОСОБА_5 ” не відповідає паспортним даним “ ОСОБА_6 ”, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно свідоцтва про народження від 06.03.2008 серія НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, у ОСОБА_8 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_2 (а.с. 26).
Згідно свідоцтва про народження від 11.10.2019 серія НОМЕР_3 , виданого Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області, у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 (а.с. 32).
Згідно свідоцтва про народження від 04.08.2022 серія НОМЕР_4 , виданого Олександрійським відділом реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у ОСОБА_16 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_4  (а.с. 29).
При цьому, в апеляційній скарзі позивачка зазначає, що стосовно  періоду догляду за дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд першої інстанції вказану вимогу не розглянув та не надав оцінку.
З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що згідно частини 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
2. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Отже, якщо щодо однієї із позовних вимог не ухвалено рішення то таке питання вирішується в порядку статті 252 КАС України.
При цьому, суд першої інстанції відмовив у задоволенні вимоги щодо зарахування до страхового стажу позивачки періодів по догляду:
- за дитиною – дочкою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею 3-річного віку, 
- за дитиною  - сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження від 06.03.2008 серія НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, у « ОСОБА_8   ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька «    ОСОБА_17 . 
Відповідно до свідоцтва про народження від 11.10.2019 серія НОМЕР_3 , виданого Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області, у ОСОБА_8 » та ОСОБА_10  ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . 
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять копію Свідоцтва про народження  ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_4 , що видане Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), дата видачі  04.08.2022 (а.с. 29) 
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в рішенні відповідача-1 від 23.02.2024 №112750005265 не вказано будь-яких обставин щодо відмови у призначенні пенсії позивачці на підставі свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_4 .
Водночас, слід взяти до уваги, що статтею 181 Кодексу законів про працю України передбачено, що, зокрема, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Таким чином, вказаний період, а саме відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Записами трудової книжки позивачки підтверджується, що в період з 03.08.1979 по 31.05.1989 року позивачка мала безперервний трудовий стаж роботи (а.с. 34- 36).
Оскільки Рішенням Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.01.2023 у справі №398/4497/22 встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трудової книжки НОМЕР_1 , то записи трудової книжки підтверджують стаж роботи позивачки, зокрема і період з 03.08.1979 по 31.05.1989 року, коли позивачка мала безперервний трудовий стаж роботи.
Записи трудової книжки позивачки не місять зазначень про перебування позивачки по догляду за дітьми: 
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та 
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ними 3-річного віку. 
Однак записами трудової книжки підтверджується, що в період з 03.08.1979 по 31.05.1989 року позивачка мала безперервний трудовий стаж роботи, який має бути врахований пенсійним органом при нарахуванні пенсії позивачці, зокрема, як і всі записи трудової книжки позивачки.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, що підтвердження трудового стажу позивачки (в період коли вона перебувала по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку) має бути здійснений шляхом звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення та регулюється розділом ІV "Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України".
Згідно з приписами статті 62 Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (Порядок №637).
Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону № 1788-XII та п. 1 Порядку № 637, вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. 
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не місять будь-яких доказів, які б спростовувати записи трудової книжки позивачки.
Записи трудової книжки не викликають сумніву, тому підтверджують трудовий стаж позивачки, що надає підстави для вирішення питання про призначення їй пенсії за віком. 
Трудовий стаж позивачки підтверджений трудовою книжкою та має бути врахований пенсійним органом при повторному розгляді заяви позивачки та вирішенні питання про призначення їй пенсії за віком.
Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову слід скасувати та в цій частині позовні вимоги задовольнити частково, зазначивши про зобов`язання відповідача-1 врахувати всі записи трудової книжки позивачки, зокрема і період з 03.08.1979 по 31.05.1989 року, коли позивачка мала безперервний трудовий стаж роботи.
Ураховуючи те, що в частині задоволених позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову.
В частині відмови в задоволенні позову рішення суду першої інстанції слід скасувати та в цій частині слід частково задовольнити позов, зобов`язавши відповідача-1 врахувати всі записи трудової книжки позивачки, зокрема і період з 03.08.1979 по 31.05.1989 року, коли позивачка мала безперервний трудовий стаж роботи.
При цьому, в частині задоволених позовних вимог слід рішення суду першої інстанції змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 року в наступній редакції.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області  зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1  всі періоди її роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 (зокрема, і період з 03.08.1979 по 31.05.1989 року, коли ОСОБА_1 мала безперервний трудовий стаж роботи) та повторно розглянути заяву від 15.02.2024 про призначення їй пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Доводи апеляційної скарги частково спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування в частині відмови у задоволенні позову.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись ст.  241-245,  250,  311,  316,  321,  322    КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 року – скасувати в частині відмови в задоволенні позову та в цій частині прийняти постанову про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим викласти абзац третій резолютивної частини Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 року в наступній редакції:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області врахувати всі записи трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 при вирішенні питання про призначення пенсії за віком (зокрема і період з 03.08.1979 по 31.05.1989 року, коли ОСОБА_1 мала безперервний трудовий стаж роботи) та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.02.2024 про призначення їй пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 23.01.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.    
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова