ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 січня 2025 року           справа №200/6332/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року (повне судове рішення складено 07 жовтня 2024 року) у справі № 200/6332/24 (суддя в І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), в якому просила:
визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії та відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , виплачувати пенсію на визначений банківський рахунок, скасувати рішення про відмову від 20.08.2024 № П/С №057050010899;
зобов`язати Управління поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 31 травня 2023 року, на банківський рахунок, а саме: поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ «А- Банк».
В обґрунтування вимог зазначено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є отримувачем пенсії за віком, згідно заяви від 31.05.2023.
Для призначення пенсії позивач надала реквізити ПриватБанк UA653052990000026206907396960.
Згідно протоколу нарахування пенсії: Особовий рахунок № НОМЕР_3 відкритий 31.05.2023, РІШЕННЯ №057050010899 від 19.07.2023 про призначення пенсії. Вищезазначений рахунок начебто було закрито банком без будь-яких повідомлень в односторонньому порядку.
Позивач оформила рахунок у АТ КБ «А-Банк» та звернулась 07.08.2024 через вебпортал ПФУ до відповідача з заявою про зміну виплатних реквізитів( на картку АТ КБ «А- Банк»). Номер звернення 10962-Зміна виплатних реквізитів) 
20.08.2024 відповідач прийняв рішення П/С № 057050010899 про відмову у переведенні виплати пенсії гр. ОСОБА_1 на АТ КБ « А-Банк».
У відповіді про зміну банківського рахунку відповідач вказував позивачу про необхідність особисто подати заяву про поновлення виплати пенсії. При цьому відповідачем Рішення про зупинення пенсійних виплат не надсилалось.
Позивач, в силу певних обставин та віку, не може з`явитись особисто до УПФУ, тому намагалась пройти ідентифікацію в УПФУ у режимі відеоконференцзв`язку. Але позивачу було відмовлено в проведенні ідентифікації, оскільки вона не є ВПО.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.08.2024 № П/С №057050010899 про відмову у переведенні виплати пенсії гр. ОСОБА_1 на АТ «А-Банк».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 31 травня 2023 року, на банківський рахунок відкритий в АТ КБ «А- Банк», поточний рахунок НОМЕР_2 .

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначає, що з 01.09.2023 виплата пенсії ОСОБА_1 припинена у зв`язку з відсутністю актуального поточного рахунку уповноваженої банківської установи, наданого до Головного управління з урахуванням вимог чинного законодавства.
Зауважує, що позивачу необхідно подати заяву на поновлення пенсії відповідно до вимог Порядку №22-1 з реквізитами актуального поточного рахунку уповноваженої банківської установи з урахуванням вимог чинного законодавства.
За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 07.08.2024 ОСОБА_1 звернулася через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою №10962 про виплату пенсії через АТ «А-Банк» (заява додається).
За результатом розгляду документів у переведенні виплати пенсії на АТ «А-Банк» ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку з відсутністю особистого звернення пенсіонера до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про поновлення пенсії відповідно до вимог абзацу 1 пункту 1.1 Порядку №22-1 (рішення додається). 
Станом на 24.09.2024 ОСОБА_1 особисто до територіальних органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталася, нарахування пенсії з 01.09.2023 не проводилось.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, як отримувач пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
07.08.2024 через вебпортал ПФУ до відповідача з заявою про зміну виплатних реквізитів (на картку АТ КБ «А- Банк»). Номер звернення НОМЕР_5 - зміна виплатних реквізитів).
Рішенням відповідача від 20.08.2024 року № 057050010899 позивачці відмовлено у переведенні виплати пенсії гр. ОСОБА_1 на АТ КБ « А-Банк», в обґрунтування відмови зазначено наступне.
Виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2023 року призупинено причиною «9 - до з`ясування», у зв`язку з поверненням коштів на рахунок Пенсійного фонду України від АТ КБ «ПриватБанк» у серпні 2023 року (з урахуванням невиплачених коштів за період з 31.05.2023 по 31.07.2023) по причині «закриття поточного рахунку».
Заява про поновлення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (абзац 1 пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1).
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 № 162 «Про особливості виплати та доставки пенсій, грошових допомог на період введення воєнного стану» (далі - Постанова № 162) визначено, що особам, які проживають на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, або тимчасово окупованих Російською
Федерацією територіях України, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, і виплату пенсій яким було припинено в період з 1 серпня 2022 року відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії може бути відновлена за поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, заявами про виплату пенсії на поточні рахунки в уповноважених банках або за заявами про поновлення виплати пенсії, що надійшли через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи пенсіонера у режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу.
У зв`язку з відсутністю особистого звернення пенсіонерки до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про поновлення пенсії відповідно до вимог абзацу 1 пункту 1.1 та абзацу 2 пункту 1.5 Порядку № 22-1 підстави щодо зміни виплатних реквізитів ОСОБА_1 через АТ «А-Банк» відсутні.
За результатом розгляду заяви від 07.08.2024 № 10962 «Заява про виплату пенсій» (зміна виплатних реквізитів) та поданих документів прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у переведенні виплати пенсії на АТ «А-Банк».

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходив з наступного.
Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Положеннями статті 64 Конституції України установлено, що конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного чи надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Відповідно до статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування.
Частиною першою статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Припинення та поновлення виплати пенсії передбачене статтею 49 Закону № 1058-IV.
Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною другою статті 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Статтею 46 Закону № 1058-IV визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Відповідач вказав, що з 01.09.2023 нарахування та виплату призупинено причиною «9 - до з`ясування», у зв`язку з поверненням коштів на рахунок Пенсійного фонду України від АТ КБ «ПриватБанк» у серпні 2023 року (з урахуванням невиплачених коштів за період з 31.05.2023 по 31.07.2023) по причині «закриття поточного рахунку.
Слід зазначити, що неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд є визначеною законом підставою припинення виплати пенсії.
При цьому, варто наголосити, що ні ст. 49 Закону № 1058-IV, ні інші норми цього Закону, не обумовлюють припинення виплати пенсії наявністю вини одержувача пенсійної виплати в її неотриманні.
Отже, для припинення виплати на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058 достатньо самого лише факту неотримання одержувачем призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
Водночас суд зазначає що, припиняючи виплату пенсії, ГУ ПФУ в Донецькій області діяло не у спосіб, що визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV 58.
Такий висновок суду ґрунтується на тому, що відповідно до ч. 1ст. 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії припиняється за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду. Винятків з цього правила ст. 49 Закону № 1058-IV не містить; можливості припинення виплати пенсії «причиною «9 - до з`ясування»» не передбачає.
Рішення територіального органу Пенсійного фонду про припинення виплати пенсії позивачеві суду не надано.
Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ч. 2ст. 6 КАС суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч. 1ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.
Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У справі «Суханов та Ільченко проти України», №№ 68385/10, 71378/10, §§ 52, 30-31, 53, рішення від 26 червня 2014 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.
Щодо соціальних виплат ст. 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам.
Таким чином, припинення виплати пенсії не у спосіб, визначений законом, становить порушення права позивача на мирне володіння своїм майном, яке є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.
Поновлення виплати пенсії регламентовано нормами ст. 49 Закону № 1058-IV.
За приписами ч. 2ст. 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46 цьогоЗакону.
Ст. 46 Закону № 1058-IV регламентує виплату пенсії за минулий час.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
За правилами ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, (далі Порядок № 22-1).
Відповідно до абз. 1 п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про поновлення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію).
Згідно з абз. 1 п. 1.2 розділу І Порядку № 22-1 заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596.
Відповідно до абз. 7 п. 1.8 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за поновленням виплати пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через веб портал або засобами Порталу Дія дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Згідно з абз. 1 п. 2.8 розділу ІІ Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Відповідно до абз. 1 п. 2.9 розділу ІІ Порядку № 22-1 під час подання заяв, передбачених п. 1.1 розділу І, цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України.
Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596(далі Порядок № 1596).
За правилами абз. 1 п. 4 Порядку № 1596 виплата пенсій відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України через вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі установи уповноважених банків).
Згідно з п. 5 Порядку № 1596 уповноважені банки проводять операції з відкриття поточних рахунків, зарахування сум пенсій на поточні рахунки і їх виплати відповідно до зобов`язань, визначених додатком до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1231, та укладених договорів, передбачених п. 3 цього Порядку.
Абз. 1 п. 6 Порядку № 1596 визначено, що одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Відповідно до п. 8 Порядку № 1596 поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.
Згідно з абз. 1 п. 9 Порядку № 1596 між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.
Пунктом 10 Порядку № 1596 визначено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.
Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
Абзацем 4 п. 4 Постанови КМУ № 162 установлено, що особам, які проживають на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, або тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, і виплату пенсій яким було припинено в період з 01 серпня 2022 року відповідно до п. 4 ч. 1ст. 49 Закону № 1058, виплата пенсії може бути відновлена за поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія. Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, заявами про виплату пенсії на поточні рахунки в уповноважених банках або за заявами про поновлення виплати пенсії, що надійшли через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи пенсіонера у режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу. Порядок та умови встановлення особи пенсіонера шляхом відеоконференцзв`язку органами Пенсійного фонду України затверджуються правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Міністерством соціальної політики та Міністерством цифрової трансформації.
Судами встановлено, що позивач 07.08.2024 через вебпортал ПФУ звернулась до відповідача з заявою про зміну виплатних реквізитів( на картку АТ КБ «А- Банк»). Номер звернення 10962- зміна виплатних реквізитів)".
Таким чином, позивач реалізувала своє право на обрання способу виплати пенсії (ч. 1 ст. 47 Закону № 1058-IV), а також право самостійно обирати уповноважений банк для відкриття поточного рахунка (абз. 1 п. 6 Порядку № 1596).
Заява про виплату пенсії або грошової допомоги подана через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, тобто у спосіб, що передбачений абз. 1 п. 1.2 Порядку № 22-1 та п. 10 Порядку № 1596.
До того ж, можливість звернення з заявою про виплату пенсії на поточні рахунки в уповноважених банках через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України прямо передбачена абз. 4 п. 4 Постанови КМУ № 162.
Незважаючи на вжиті позивачем заходи, 20.08.2024 відповідач прийняв рішення П/С № 057050010899 про відмову у переведенні виплати пенсії гр. ОСОБА_1 на АТ КБ « А-Банк».
Слід зауважити, що правові наслідки для позивача створює саме це рішення пенсійного органу, яке й підлягає перевірці на відповідність критеріям, наведеним в ч. 2 ст. 2 КАС України.
В рішенні від 20.08.2024 в якості підстави для відмови позивачці у виплаті пенсії на її рахунок в банку, пенсійний орган зазначив: відсутність особистого звернення пенсіонерки до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про поновлення пенсії.
З приводу твердження пенсійного органу про необхідність особистого звернення позивачки безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про поновлення виплати пенсії з документами, що посвідчують особу (паспорт, ідентифікаційний код), слід зазначити наступне.
За умови протиправного припинення виплати пенсії не звернення до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про поновлення виплати пенсії не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на отримання пенсії, яка їй призначена довічно.
Щодо посилання відповідача на норми абз. 4 п. 4 Постанови КМУ № 162 в контексті необхідно встановлення органами Пенсійного фонду України особи пенсіонера суд вважає за необхідне зазначити таке.
Дійсно абз. 4 п. 4 Постанови КМУ № 162 передбачено, що виплата пенсії може бути відновлена, зокрема у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи пенсіонера у режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу; порядок та умови встановлення особи пенсіонера шляхом відеоконференцзв`язку органами Пенсійного фонду України затверджуються правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Міністерством соціальної політики та Міністерством цифрової трансформації.
20 листопада 2023 року відповідно до п. 17 Порядку № 1596, п. п. 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, п. 4 Постанови КМУ № 162, абз. 4 п. 1постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» правління Пенсійного фонду України прийняло постанову № 49-2 «Про затвердження Порядку встановлення територіальним органом Пенсійного фонду України одержувача пенсії, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, інших соціальних виплат шляхом відеоконференцзв`язку», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05 грудня 2023 року за № 2111/41167, (далі - Постанова правління ПФУ № 49-2).
Постанова правління ПФУ № 49-2 набрала чинності 08 грудня 2023 року.
Постановою правління ПФУ № 49-2 затверджений Порядок встановлення територіальним органом Пенсійного фонду України одержувача пенсії, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, інших соціальних виплат шляхом відеоконференцзв`язку (далі - Порядок № 49-2).
Відповідно до п. 1 Порядку № 49-2 цей Порядок визначає механізм встановлення територіальним органом Пенсійного фонду України особи одержувача пенсії, […] шляхом відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг.
За визначенням, наведеним в пп. пп. 1, 2, 5 п. 2 Порядку № 49-2, верифікаціявстановлення (підтвердження) органом Пенсійного фонду правильності наданих одержувачем даних на підставі поданих ним офіційних документів та/або повідомлених ним відомостей під час ідентифікації особи; відеоідентифікаціяпроцес встановлення особи одержувача шляхом відеоконференцзв`язку; ідентифікаціяпроцедура встановлення органом Пенсійного фонду особи одержувача.
Таким чином, метою ідентифікації (відеоідентифікації) є встановлення особи одержувача пенсійної виплати.
Слід зауважити, що із заявою про виплату пенсії або грошової допомоги позивач звернулася через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, що вимагало застосування кваліфікованого електронного підпису одержувача пенсійної виплати.
При цьому відповідно до п. 17 Порядку № 1596 авторизація в електронному кабінеті на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, прирівнюється до фізичної ідентифікації.
З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин, діючи на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, місцевий суд дійшов правильного висновку, що рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 20.08.2024 № 057050010899 про відмову у переведенні виплати пенсії гр. ОСОБА_1 на АТ КБ «А-Банк» підлягає визнанню протиправним і скасуванню.
Визнання протиправним рішення пенсійного органу охоплює позовні вимоги в частині визнання протиправними його дій щодо відмови виплачувати пенсію на визначений нею банківський рахунок.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Засіб юридичного захисту, якого вимагає ст. 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
З метою забезпечення повного та ефективного захисту конституційного права позивача на соціальний захист окружний суд також дійшов правильного висновку щодо застосування такого способу захисту, як зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області поновити позивачці нарахування пенсії з дати її припинення на поточний рахунок, визначений у поданій заяві.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 200/6332/24 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 16 січня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук