Справа № 466/9516/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П. С. 
Провадження № 33/811/61/25                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Дяківа Богдана Зіновійовича на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 10 грудня 2024 року, 
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 
- адвоката Дяківа Б.З.,

в с т а н о в и в:

цією постановою судді  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) в дохід держави.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
       Згідно постанови судді,  ОСОБА_1 11 вересня 2024 року о 16 год. 03 хв., на вул.Інструментальній, 45 у м.Львові, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito 109 CDI СХХ» н.з.  НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «RENAULT Kangoo» н.з.  НОМЕР_2 під керуванням водія   ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, порушивши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Дяків Б.З. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та через порушення норм матеріального і процесуального права. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та всі інші матеріали справи грунтуються на припущеннях щодо подій та складу адміністративного правопорушення, є неналежними та недопустимими доказами. Стверджує, що органом поліції не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та вчинив ДТП. 
Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАп. Виправити описки у тексті постанови місцевого суду вважати ОСОБА_1 - ОСОБА_1 ; транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Vito 109 CDI СХХ» н.з. НОМЕР_1 вважати н.з. НОМЕР_3 .
       Потерпіла ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явилася, про причини неявки не повідомила, і клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за її відсутності, так як згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
 
       Заслухавши пояснення захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Дяківа Б.З. про розгляд справи у відсутності правопорушника та про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
       Згідно з п. 1.5. ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
       Відповідно до п. 10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
       Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 127363 від 11 вересня 2024 року, схему місця ДТП від 11 вересня 2024 року, рапорт працівника поліції від 11 вересня 2024 року, письмові пояснення  ОСОБА_3 , дав належну правову оцінку, з чим погоджується апеляційний суд.
       Отже, сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень, на думку апеляційного суду свідчать про те, що водій  ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito 109 CDI СХХ» н.з. НОМЕР_3 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «RENAULT Kangoo» н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія   ОСОБА_2 . 
       Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. 
       Покликання апелянта на те, що в діях ОСОБА_1 немає порушень ПДР України є безпідставними, оскільки вони спростовуються вищевказаними матеріалами справи.
       Крім того, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , так як такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі вищепереліченими доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання останнім своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.
       Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що в тексті постанови суду першої інстанції допущені описки у прізвищі правопорушника та у номері транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito 109 CDI СХХ». 
       Відтак, твердження адвоката Дяківа Б.З. про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
При цьому апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу, накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги адвоката Дяківа Б.З., а постанову місцевого суду - законною і обґрунтованою. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Дяківа Б.З. - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 10 грудня 2024 року відносно  ОСОБА_1 - без зміни.
       Рекомендувати судді виправити допущені у тексті постанови описки у прізвищі правопорушника та у номерному знаку транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito 109 CDI СХХ». 
       Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.

.