ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року	Львів	Справа № 140/16312/20 пров. № А/857/28220/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                             Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області, 
на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року про відмову у роз`ясненні судового рішення (суддя – Лозовський О.А., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м. Луцьк, дата складання повної ухвали – не зазначено), 
в адміністративній справі №140/16312/20 за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 , 
про стягнення податкового боргу, 

                                                            встановив: 

У листопаді 2020 року позивач Головне управління ДПС у Волинській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь держави податковий борг в розмірі 205964,98 грн.. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 відкрито провадження у справі. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 в задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовлено. Позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення податкового боргу в розмірі 202451,18 грн залишено без розгляду. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 позов задоволено повністю. Стягнуто в дохід бюджету з ОСОБА_1 податковий борг в загальному розмірі 3513 гривень 80 копійок. 
17.10.2024 на адресу суду першої інстанції надійшла заява ГУ ДПС у Волинській області про роз`яснення судового рішення у справі №140/16312/20. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 в задоволенні заяви ГУ ДПС у Волинській області про роз`яснення судового рішення - відмовлено. 
З цією ухвалою суду першої інстанції з питань роз`яснення рішення суду не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду прийнята судом першої інстанції без з`ясування обставин справи, повноти та об`єктивності дослідження доказів та з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає те, що як свідчить зміст рішення суду в даній справі, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в дохід бюджету в загальному розмірі 3513,80 гривень. При цьому, згідно фактичних обставин справи та описової частини рішення суду від 21 квітня 2021 року у справі № 140/16312/20, Волинський окружний адміністративний суд встановив, що Головне управління ДПС у Волинській області звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 205964,98 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 205964,98 грн з Єдиного податку з фізичних осіб. Тим самим, позов пред`явлено на загальну суму 205964,98 грн., при цьому в резолютивній частині визначено позов задовольнити повністю, при цьому стягнути в дохід бюджету з ОСОБА_1 податковий борг в загальному розмірі 3513,80 гривень. За наведеного судове рішення від 21.04.2021 у справі № 140/16312/20 є незрозумілим, відповідно постала необхідність у роз`ясненні судового рішення, яке набрало законної сили. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 21.04.2024 та прийняти нове, яким зобов`язати Волинський окружний адміністративний суд роз`яснити судове рішення від 21 квітня 2021 року у справі №140/16312/20, з вищезазначених підстав. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з урахуванням наступного. 
Статтею 254 КАС України визначено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено. 
Отож, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. 
Також слід зазначати, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. 
Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. 
Необхідно зауважити, що процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення. 
Як зазначено у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. 
Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. 
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. 
Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання. Водночас, суд в порядку статті 254 КАС України не роз`яснює порядок виконання судового рішення. 
Верховний Суд в ухвалі від 01.02.2018 (справа №591/3321/17) зазначив, що незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання. 
Колегія суддів враховує, що із змісту заяви ГУ ДПС у Волинській області про роз`яснення рішення суду від 21.04.2021 слідує, що незрозумілість судового рішення полягає в тому, що є незрозумілим для позивача питання щодо того, що позов пред`явлено на загальну суму 205964,98 грн., при цьому в резолютивній частині визначено позов задовольнити повністю, при цьому стягнути в дохід бюджету з ОСОБА_1 , податковий борг в загальному розмірі 3513,80 гривень. 
З цього приводу апеляційний суд зазначає, що дослідивши зміст мотивувальної та резолютивної частин рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 встановлено, що суд першої інстанції при розгляду справи №140/16312/20 по суті позовних вимог прийняв рішення, яким позов задовольнив повністю. Стягнув в дохід бюджету з ОСОБА_1 податковий борг в загальному розмірі 3513,80 гривень. 
Колегією суддів встановлено, що вказане рішення суду є зрозумілим, труднощів в розумінні не викликає, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення не потребує. В ньому наведено мотиви, з яких суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, терміни, вжиті у ньому, відповідають змістові законодавства України, ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають, текст правових норм, застосованих судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи. Резолютивна частина судового рішення повністю узгоджується з вимогами статті 246 КАС України та містить усі необхідні складові та реквізити. 
Із змісту заяви позивача про роз`яснення судового рішення слідує, що суд стягнув в дохід бюджету з ОСОБА_1 податковий борг в загальному розмірі 3513,80 гривень, задовольнивши повністю позовні вимоги, при тому позовні вимоги були заявлені на суму 202451,18 грн.. 
Однак позивачем не враховано, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення податкового боргу в розмірі 202451,18 грн залишено без розгляду. 
Тобто, рішення судом першої інстанції ухвалено 21.04.2024 з урахуванням ухвали від 23.03.2021 про залишення частини позовних вимог без розгляду, і судом вирішувалися лише ті позовні вимоги, які залишилися після наведеної вище ухвали, а саме, про стягнення 3513,80 грн. Питання про стягнення суми 202451,18 грн не було предметом судового розгляду по суті, бо на цю суму позовні вимоги було залишено без розгляду ухвалою суду від 23.03.2021, яка набрала законної сили. 
Враховуючи, що резолютивна частина рішення Волинського окружного адміністративного суду 21.04.2021 у справі №140/16312/20 не містить жодних суперечливих або невизначених положень, які були б незрозумілими та викликали труднощі під час його виконання, а здійснення роз`яснення судового рішення за вимогою відповідача у визначений ним спосіб виходить за межі регулювання ст.254 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності підстав для роз`яснення рішення Волинського окружного адміністративного суду 21.04.2021 у справі №140/16312/20 відсутні і підстави для скасування оскарженої ухвали суду від 21.10.2024 року. 
Керуючись ст.ст. 243, 254, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

                                                               постановив: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області – залишити без задоволення. 
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року про відмову у роз`ясненні судового рішення в адміністративній справі №140/16312/20 за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль