Справа № 303/4277/24

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2024                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.173, ч. 1 ст.184 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 184 ч.1 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1  судовий збір в розмірі – 605 грн. 60 коп.
       Відповідно до постанови,  ОСОБА_1 , 11.05.2024 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї біля будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , нецензурно висловлювалася в бік перехожих, кричала, агресивно себе поводила, чим ображала людську гідність та громадську мораль.
Крім того, 11.05.2024 о 17 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї дитини – ОСОБА_2 , 2019 р.н., яка проживає в антисанітарних умовах.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судута закрити провадження за відсутності в діях події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права . У апеляційній скарзі вказує на те, що висновки суду, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
       З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1  дотримався.
       Вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.1 ст.184 КУпАП, стверджується:  даними, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення від 11.05.2024 серії ВАБ №201453, №201452, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , рапортом інспектора Гапак М., відеозаписом з боді-камер працівників поліції, а також іншими матеріалами справи.
       Отже, винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.1 ст.184 КУпАП, належними та допустимими доказами, які були досліджені місцевим та апеляційним судами.
       Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, місцевий суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
       Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
       Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.
       Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
       Даних, що ОСОБА_1  раніше притягувалася за адміністративні правопорушення матеріали справи не містять.
       Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1  за адміністративне правопорушення відсутні, майнова шкода нею не заподіяна.
       Тому, з урахуванням зазначених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності за малозначністю вчинених ним правопорушень, обмежившись усним зауваженням відповідно до положень ст.22 КУпАП.
       Також, незважаючи на наявність формального складу адміністративних правопорушень, у матеріалах справи відсутні дані про те, що діями ОСОБА_1  спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним чи суспільним інтересам.
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1  можливо звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчинених ним адміністративних правопорушень, на підставі ст.22 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі – закрити.
       Застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети – виховного впливу та запобігання вчиненню  ОСОБА_1 нових правопорушень.        
       Керуючись ст. ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року – скасувати.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбаченого ст.173, ч.1 ст.184 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага