ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

13 березня 2025 року                                                                   м. Чернівці
справа № 716/2466/24
провадження №22-ц/822/211/ 25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів: Лисака І.Н., Литвинюк М.І.
секретар Собчук І.Ю.
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2024 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 , Кіцманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою,
встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 , в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , звернулася до суду з заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 , Кіцманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою.
Заява обґрунтована наступним. Заочним рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.04.2018 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . 
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.04.2011 року.
Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 21.08.2023 року.
28.02.2022 року, відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був призваний для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №48 від 06.03.2022 ОСОБА_5 вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №111 від 24.05.2022, ОСОБА_5 вважати таким, що зник безвісти під час бойових дій.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №120 від 03.06.2022 ОСОБА_5 з 03.06.2022 року зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 до осіб, які зникли безвісти під час бойових дій в період воєнного стану.
З доповіді ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2022 №693/721, 24.05.2022 року виконуючи бойове завдання за призначенням, під час воєнних дій поблизу населеного пункту Ниркове Попаснянського району Луганської області, в результаті бойових дій з противником не повернувся до підрозділу роти вогневої підтримки та 2 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 військовослужбовець ОСОБА_5 .
07.06.2022 року військовослужбовця ОСОБА_5 визнано безвісти зниклим під час участі в воєнних діях, що вбачається із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №238 від 07.06.2022.
07.06.2022 року військовою частиною НОМЕР_1 надіслано сповіщення №54, відповідно до якого, сповіщено ОСОБА_1 про те, що її син ОСОБА_5 24.05.2022 року зник безвісти.
       Зазначала, що змушена звернутися до суду в інтересах неповнолітнього сина з заявою про оголошення батька її сина ОСОБА_5 померлим, що в подальшому надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, згідно якого її син зможе вступити у спадщину після смерті батька та отримати одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.
Просила оголосити батька свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлим за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, з виконання бойового завдання за призначенням із забезпечення оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, вважаючи датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцем смерті - населений пункт Ниркове Попаснянського району Луганської області, що необхідно для реалізації дитиною права на спадщину, отримання одноразової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2024 року заяву  ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 , Кіцманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою, задоволено.
Оголошено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Шубранець Чернівецького району Чернівецької області, померлим під час бойового завдання із забезпечення оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації 24.05.2022 року в селі Ниркове, Попаснянського (Сіверськодонецького) району Луганської області.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить винести постанову, якою рішення Заставнівського районного суду Чернівецько області від 17 грудня 2024 року скасувати, відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 . 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 оскаржуване рішення вважає незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права, не повним з`ясування усіх обставин справи.
Апелянт посилається на те, що не була обізнана про ініціювання ОСОБА_2 судового провадження з приводу оголошення померлим її сина. Не була належним чином повідомлена про розгляд справи, з огляду на це, була позбавлена можливості висловити свою позицію про непогодження із вимогами заявника. 
Зазначає, що пошуки зниклого безвісти військовослужбовця – ОСОБА_5 тривають, його тіло або особисті речі не знайдено, а також не отримано інформацію щодо не перебування у полоні. Доказів на підтвердження смерті її сина не надано. Апелянт особисто через різні державні органи намагається встановити можливе місце перебування свого сина, з`ясувати чи не перебуває він у полоні. 
Вважає, що оголошення сина померлим є передчасним, оскільки його тіло не знайдено, генетичної експертизи не проведено та немає показів свідків які б підтвердили його смерть. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Заставнівського районного суду Чернівецько області від 17 грудня 2024 року залишити без змін.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено наступне. Заочним рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.04.2018 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.04.2011 року.
Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 21.08.2023 року.
28.02.2022 року, відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був призваний для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №48 від 06.03.2022 ОСОБА_5 вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №111 від 24.05.2022 року, ОСОБА_5 вважати таким, що зник безвісти під час бойових дій.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №120 від 03.06.2022 ОСОБА_5 з 03.06.2022 року зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 до осіб, які зникли безвісти під час бойових дій в період воєнного стану.
З доповіді ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2022 №693/721, 24.05.2022 року виконуючи бойове завдання за призначенням, під час воєнних дій поблизу населеного пункту Ниркове Попаснянського району Луганської області, в результаті бойових дій з противником не повернувся до підрозділу роти вогневої підтримки та 2 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 військовослужбовець ОСОБА_5 .
07.06.2022 року військовослужбовця ОСОБА_5 визнано безвісти зниклим під час участі в воєнних діях, що вбачається із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №238 від 07.06.2022 року.
07.06.2022 року військовою частиною НОМЕР_1 надіслано сповіщення №54, відповідно до якого, сповіщено ОСОБА_1 про те, що її син ОСОБА_5 24.05.2022 року зник безвісти.
15.06.2022 року ОСОБА_1 подала заяву до Національної поліції України про зникнення безвісти ОСОБА_5 . Відомості внесено до ЄРДР №12022262020001752 .
Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20241125-2911 від 25.11.2024, ОСОБА_5 надано статус особи зниклої безвісти на території бойових дій.
Відповідно до довідки №1929 від 06.11.2024 року, ОСОБА_5 дійсно у період з 06.03.2022 по 03.06.2022 року брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в населеному пункті Нова Одеса Миколаївської області, населений пункт Чорнобаївка Херсонської області, населений пункт Ниркове Луганської області.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника та її представника, обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 ,. яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , звернулася до суду з заявою про оголошення ОСОБА_5 померлим. Визначаючи мету звернення до суду, заявниця вказала, що рішення суду їй необхідне для можливості отримати свідоцтво про смерть, згідно якого її син зможе вступити у спадщину після смерті батька та отримати одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що існують достатні підстави для оголошення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загиблим під час виконання військового обов`язку по захисту держави України від збройної агресії російської федерації 24.05.2022 в селі Ниркове Попаснянського району Луганської області.
Колегія суддів з цим не погоджується. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При розгляді справ про оголошення особи померлою, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, звертає увагу судів на наступне. 
Оголошення фізичної особи померлою – це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, – протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру – протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» – та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, – протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру – протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.
Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.
Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. 
У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції зробив висновок, що існують достатні підстави для оголошення ОСОБА_5 загиблим під час виконання військового обов`язку по захисту держави України від збройної агресії рф 24.05.2022 в селі Ниркове Попаснянського району Луганської області. При цьому суд посилався на неповернення ОСОБА_5 з бойового завдання 24.05.2022 року за обставин, що загрожували йому смертю, відсутності з того часу позитивних результатів щодо його розшуку, що підтверджуються належними та допустимими доказами, зокрема доповіддю по факту визнання безвісно відсутнім військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 після бою, наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про визнання безвісно відсутнім військовослужбовців під час участі у воєнних діях».
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним, враховуючи наступне.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка є матір`ю  ОСОБА_5 , зазначає, що пошуки зниклого безвісти військовослужбовця – ОСОБА_5 тривають, його тіло або особисті речі не знайдено, генетичної експертизи не проведено та немає показів свідків які б підтвердили його смерть. Апелянт особисто через різні державні органи намагається встановити можливе місце перебування свого сина, з`ясувати чи не перебуває він у полоні. 
За правилами доказування, визначеними ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко - і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23.
Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
З матеріалів справи вбачається, що надані заявницею письмові докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_5 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення, що він зник безвісти за особливих обставин, при виконанні бойового завдання.
Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004, бойові дії в Попаснянській міській територіальній громаді Луганської області розпочалися 24 лютого 2022 року та закінчились 7 травня 2022 року, однак, з 7 травня 2022 року  ця територія є тимчасово окупованою. А відтак конкретні обставини справи не дають законних підстав суду для висновку про можливість оголошення ОСОБА_5 померлим до спливу строків, вказаних у частині 2 статті 46 ЦК України.
Зазначеного суд першої інстанції не врахував.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Також не можна відраховувати цей строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. 
Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Одним із доводів апеляційної скарги  ОСОБА_1 є посилання на те, що суд першої інстанції своєчасно не повідомив її належним чином про час та місце розгляду справи, чим позбавив можливості надати особисті пояснення з приводу поданої заяви та обставин справи. Такі доводи є обґрунтованими.
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Частиною третьою статті 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. 
Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.
Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.
Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.
Залучення до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи.
Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути притягнута до участі у справі окремого провадження, крім вищезазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.
Заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи 
вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості 
чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що 
розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, 
оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії, 
передбачені
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 , яка є заінтересованою особою по справі, не була вчасно належним чином повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки отримала повідомлення 17.12.2024 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( дата ухвалення рішення ), отже в судове засідання не з`явилась та була позбавлена можливості висловити свою думку щодо поданої заявником заяви про оголошення її сина померлим.
Колегія суддів звертає увагу на те, що обов`язок суду належним чином повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу.
Враховуючи всі обставини справи, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми матеріального права, що відповідно до п.1, п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК  України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. 
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   задовольнити. 
Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В задоволенні заяви ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 , Кіцманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повна постанова складена 14 березня 2025 року.

Судді  І.Б. Перепелюк

                                        І.Н. Лисак

                                                     І.М. Литвинюк