ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/154/25 Справа № 697/2305/24 Категорія: ст. 173 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Скирда Б. К. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

21 лютого 2025 року                                                                                            м. Черкаси   

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Бовшика М.Ю. (в режимі відеоконференції) та представника потерпілого адвоката Кришини Д.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу директора ТОВ «Поділлянафтотрейд» ОСОБА_1 на постанову Канівського міськрайсуду Черкаської обл. від 4.01.2025 р., якою провадження у справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_2 , який народився 
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси, громадянина 
України, не працює, проживає 
АДРЕСА_1 , 
за ст. 173 КУпАП закрите в зв`язку з закінченням строку накладення адмінстягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 3.10.2024 р. ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Каневі, вул. Енергетиків, 256 на АЗС «Chipo» справив свої природні потреби біля вхідних дверей та розбив скло вхідних дверей, чим вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Провадження у справі закрите в зв`язку з закінченням строків накладення адмінстягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП. 

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, директор ТОВ «Поділлянафтотрейд» ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду про закриття провадження у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адмінстягнення, передбачених ст. 38 КУпАП та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП в зв`язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адмінстягнення.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не звернув уваги на той факт, що вина ОСОБА_2 у вчиненні дрібного хуліганства підтверджена матеріалами справи та додатково підтверджується поведінкою ОСОБА_2 , а саме ігноруванням явки до суду та повідомлень про причини неявки, але судом не встановлена. Не встановлення вини особи яка притягається до адмінвідповідальності виключає можливість потерпілого звернутися з позовом про відшкодування шкоди. 

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника потерпілого ТОВ «Поділля-нафтотрейд» адвоката Кришину Д.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу та ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та закрити провадження по справі в зв`язку з закінченням на момент розгляду строку накладення адмінстягнення, захисника Бовшика М.Ю., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків. 

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до вимог ст. ст. 254-256 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Диспозиція ст.173 КУпАП встановлює адмінвідповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.
Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.
Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.
Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.
З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
Склад адмінправопорушення, передбачений ст.173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.
Суд першої інстанції зробив висновки про закриття провадження по справі в зв`язку з закінченням строків накладення адмінстягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, та при закритті провадження не встановив вини особи, але з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адмінправопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Під час розгляду даної справи суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався. 
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. 
При розгляді справи про адмінправопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що судом першої інстанції цих вимог закону дотримано не було. 
З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про адмінправопорушення серії ВАД № 144946, відповідно до якого 3.10.2024 р. в 3:31 год. ОСОБА_2 , перебуваючи на АЗС «Chipo» по вул. Енергетиків, 256 в м. Каневі Черкаської обл., справив свої природні потреби біля вхідних дверей та розбив скло вхідних дверей. Протокол складено посадовою особою Національної поліції за ст. 173 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні дрібного хуліганства та їх наслідки також підтверджується копією рапорту працівника поліції ( а. пр. 3), копією протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) ( а. пр. 4-5), копією протоколу огляду місця події ( а. пр. 6-8), письмовими поясненнями свідків ( а. пр. 9, 10, 11-12), копією паспорта правопорушника ОСОБА_2 ( а. пр. 14-15).
Проте, суд першої інстанції не встановив фактичні обставини справи, а саме чи наявна вина ОСОБА_2 .
З урахуванням цього, перевіривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши наявні у справі докази, виходячи з засад, закріплених у ст. 7 КУпАП, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не виконав покладені на нього обов`язки, не встановив фактичні обставини справи і дійшов помилкового висновку про закриття провадження.
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині, тому що надані у справі докази в їх сукупності об`єктивно є достатніми для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
За таких обставин, у апеляційного суду наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та, відповідно до приписів п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, прийняття нової постанови, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адмінправопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, а саме трьохмісячного строку накладення стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Канівського міськрайсуду Черкаської обл. від 14.01.2025 р., якою провадження по справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрите в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, провадження по справі про адмінправопорушення закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адмінправопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Апеляційну скаргу потерпілого директора ТОВ «Поділлянафтотрейд» ОСОБА_1 – задовольнити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                 Белах А.В.