Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 991/319/25	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-сс/991/84/25	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2025 року	місто Київ	

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 січня 2025 року щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №32014100070000038,
В С Т А Н О В И Л А:
І. Процедура
1. Судове провадження у цій справі розпочато згідно з надходженням до суду 20.01.2025 апеляційної скарги, поданої відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/ на ухвалу слідчого судді від 16.01.2025, постановлену згідно зі ст. 199 КПК (т. 2 а. с. 182, 186-194, 198-200, 205).
ІІ. Зміст оскаржуваного рішення
2. Ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання детектива - продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 11.02.2025, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 000 000 грн. Зазначено, що у разі внесення застави на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8-9 ч. 5 ст. 194 КПК.
3. Наведене рішення мотивоване тим, що: (1) детективи Національного антикорупційного бюро України /далі - НАБУ/ у кримінальному провадженні №32014100070000038 розслідують обставини реалізації злочинною організацією під керівництвом ОСОБА_8 та іншої особи схеми із протиправного заволодіння нафтопродуктами, внаслідок якого вирок суду щодо членів злочинної організації ОСОБА_10 від 30.10.2017 у частині спеціальної конфіскації нафтопродуктів та коштів, одержаних від їх реалізації, залишився невиконаним, спричинивши збитки державі в сумі 967 309 290,53 грн; (2) ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України /далі - КК/; (3) продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК; (4) наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою; (5) жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам; (6) застава у розмірі 80 000 000 грн не є непомірною для підозрюваного, здатна забезпечити його належну процесуальну поведінку, та запобігти існуючим ризикам.
ІІI. Вимоги та доводи особи, яка звернулася з апеляційною скаргою
4. В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, або змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання, чи домашній арешт або заставу в помірному розмірі.
4.1. Апеляційна скарга з доповненнями захисника обґрунтована тим, що (1) підозра необґрунтована, (2) ризики відсутні; (3) застава непомірна, тому застосований запобіжний захід не відповідає меті; (4) обставини, які детектив вказує як такі, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_8 під вартою є ідентичними тим, про які він вказував у попередньому клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .
4.2. Захисник у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з мотивів, наведених у ній.
IV. Узагальнені позиції інших учасників
5. Інші учасники судового провадження висловили свої позиції.
5.1. Підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з мотивів, наведених у ній.
5.2. Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін як законну та обґрунтовану.
V. Встановлені обставини та їх оцінка колегією суддів
6. Під час надання оцінки висновкам слідчого судді апеляційний суд виходить із такого.
7. На цій стадії суд не може надавати іншу оцінку тому чи наявна обґрунтована підозра, чи визначений розмір застави помірний та чи можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, якщо на момент апеляційного перегляду не надано нових доказів, які не подавалися раніше, чи не змінилися обставини, котрі мали місце на момент прийняття первісного рішення про застосування запобіжного заходу, оскільки в протилежному випадку вказане по суті буде повторним переглядом первісного рішення про застосування запобіжного заходу, що суперечить принципу поваги до остаточного судового рішення.
(§1) Щодо продовження існування ризиків
8. В оскаржуваному рішенні слідчий суддя дійшов висновку, що продовжують існувати ризики: (а) переховування від органів досудового розслідування та суду, (б) незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, (в) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, (г) вчинення іншого кримінального правопорушення.
8.1. Сторона захисту не погодилася із цим висновком, зазначивши, що: (1) враховуючи стадію досудового розслідування, стороною обвинувачення вже зібрано достатньо доказів для завершення досудового розслідування, а тому абстрактні ризики, передбачені ст. 177 КПК, суттєво зменшились; (2) відсутні ризики, зазначені у ст. 177 КПК; (3) викладені у клопотанні детектива аргументи щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, ґрунтуються або на припущеннях, чи на фактах, які вже були предметом перевірки з боку слідчих суддів, а відтак не свідчать про їх не зменшення або появу нових; (4) ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку; (5) паспорти громадянина України для виїзду закордон визнано недійсними та були незаконно вилучені уповноваженими особами Державної прикордонної служби; (6) паспорт громадянина Великої Британії сам по собі не надає можливості перетинати кордон, але також був вилучений; (7) ОСОБА_8 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України; (8) ОСОБА_8 має боргові зобов`язання як за кордоном, так і в Україні; (9) підприємства, які контролюються членами його сім`ї, мають обтяження за договорами; (10) активи, які належать підозрюваному, його сім`ї чи підконтрольним особам, арештовані згідно із рішенням суду; (11) за час перебування ОСОБА_8 під вартою органом досудового розслідування так і не надано жодних належних доказів, якими б підтверджувалось, що він володіє «значними майновими ресурсами» на території іноземних держав; (12) ОСОБА_8 не має наміру виїжджати за кордон та переховуватись, оскільки усі його активи та бізнес-інтереси зосереджені в Україні; (13) в ухвалі слідчим суддею не вказано жодних конкретних підстав та фактів, які дали йому можливість дійти висновку про наявність ризику впливу на свідків та інших підозрюваних; (14) слідчим суддею не правильно надано оцінку майновому стану ОСОБА_8 та членів його сім`ї; (15) ОСОБА_8 своїми активними діями намагається сприяти органу досудового розслідування у проведенні належного досудового розслідування; (16) не доведено наявність нових ризиків у справі та не зменшення вже існуючих.
8.2. Прокурор заперечив проти доводів сторони захисту, вказавши про правильність рішення слідчого судді.
8.3. За підсумками апеляційного перегляду зроблено висновок, що слідчий суддя правильно встановив продовження існування ризиків, зазначених в ухвалі.
8.4. Надаючи саме таку оцінку, суд апеляційної інстанції ураховує те, що обов`язковою умовою, за наявності якої щодо особи може бути застосовано запобіжний захід, у т. ч. продовжено його застосування, є існування хоча б одного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.
8.5. Адже підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний… може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).
8.6. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК).
8.7. Під час розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що продовжує існувати хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).
8.8. Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу в частині встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків суд керується стандартом доведення «достатні підстави».
8.9. Так, існування кожного вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику повинно підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстровано (п. п. 85, 86 рішення Європейського Суду з прав людини /далі - ЄСПЛ/ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenko v. Ukraine, заява №622/11).
8.10. Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, але вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
8.11. Разом із цим, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
8.12. У ході застосування наведеного підходу щодо продовження існування чи відсутності ризиків, судом апеляційної інстанції враховується наступне.
8.12.1. Продовження існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується у сукупності та взаємозв`язку: (1) тяжкістю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , кваліфікованих як особливо тяжкі злочини - ч. 1 ст. 255 КК, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК, один з яких є корупційним (т. 1 а. с. 66-76); (2) наявністю у ОСОБА_8 подвійного громадянства України та Великої Британії (т. 1 а. с. 196-209); (3) постійним проживанням членів його сім`ї за межами України (т. 1 а. с. 85-92, 103-107, 118-121); (4) використанням ОСОБА_8 активів компаній групи «Фактор», корпоративні права яких зареєстровані на його родичів і довірених осіб, які повністю йому підконтрольні та керівництвом через них рядом компаній, тобто наявністю у разі переховування від слідства та суду у ОСОБА_8 реальної можливості дистанційно керувати фінансово-господарською діяльністю підконтрольних компаній як із використанням Інтернету, мобільного зв`язку, так і через довірених осіб (т. 1 а. с. 85-92, 103-107, 118-121, 236-238; т. 2 а. с. 29-61, 109-136, 141-145); (5) ні підозрюваним, ні захисниками не заперечувався вплив ОСОБА_8 на низку юридичних осіб, бенефіціарними власниками яких у переважній більшості є близькі йому особи (наприклад, компанія «Тіс»), зафіксовані розмови про намір ОСОБА_8 перереєструвати компанії «Солар», «Фактор», Хіммаш» на доньку(т. 1 а. с. 85-92, 103-107); (6) наявністю у матеріалах клопотання відомостей щодо достатнього майнового стану підозрюваного та його родини, який дає можливість проживати за межами території України, враховуючи, що спосіб життя підозрюваного та його близьких осіб не відповідає розмірам їх офіційних доходів (т. 1 а. с. 85-92, 103-107, 118-121; т. 2 а. с. 29-61). Наведені факти не самі по собі, а у їх сукупності та взаємозв`язку свідчать про продовження існування зазначеного ризику.
8.12.2. Продовження існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні підтверджується тим, що: (1) наразі жоден зі свідків не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як КПК встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК); (2) частина підозрюваних, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 активно надають показання у кримінальному провадженні (т. 1 а. с. 233-244; т. 2 а. с. 109-136).
8.12.3. Про продовження існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, серед іншого, свідчить і те, що, зокрема:  (1)  ОСОБА_8 тривалий час працює керівником групи компаній «Фактор», під час якої він не лише набув впливових зв`язків серед представників різних органів влади та бізнесу, а й активно їх використовував в особистих цілях (т. 1 а. с. 85-92, 103-108); (2) 03.08.2015 особа зверталася до ОСОБА_8 з проханням організувати інтерв`ю та розміщення публікації в загальнонаціональному ЗМІ, що свідчить про можливості підозрюваного через свої зв`язки впливати на формування суспільної думки на державному рівні (т. 1 а. с85-92, 103-108); (3) у ході телефонної розмови 11.08.2015 з іншою особою підозрюваний повідомляв про свою можливість вплинути на Міністра палива та вугільної промисловості України (т. 1 а. с. 85-92, 103-108); (4) у ході розмови 05.05.2015 з колишнім т. в. о. Голови Адміністрації Президента України ОСОБА_8 скаржився йому, що слідчий не поспішає подавати клопотання по арештованим нафтопродуктам по Очакову, на що співрозмовник зазначив ОСОБА_8 про необхідність зв`язатися з даного приводу із заступником Міністра внутрішніх справ - начальником Головного слідчого управління МВС, який вже мав отримати відповідну вказівку (т. 1 а. с. 85-92, 103-108); (5) 02.09.2015 ОСОБА_8 спілкувався з народним депутатом України-членом комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя з приводу вчинення впливу на неназвану співрозмовниками особу, яка мала направити нібито спеціаліста до прокуратури Одеси для ознайомлення з матеріалами (т. 1 а. с. 85-92, 103-108); (6) 06.09.2015 у ході телефонної розмови із особою на ім`я « ОСОБА_14 », ОСОБА_8 виказував про своє бажання вплинути, шляхом підкупу, на органи судової влади з метою забезпечення швидкого апеляційного розгляду (т. 1 а. с. 85-92, 103-108); (7) 04.12.2023 ОСОБА_8 повідомляв співрозмовниці про намір вплинути через третіх осіб на голову районного суду задля прискорення прийняття рішення по справі, та того ж дня, вже особисто цікавиться в особи, чи може вона здійснити вплив на голову вказаного суду, а 05.12.2023 ОСОБА_8 у продовження вказаних вище намірів, знову таки просив іншого співрозмовника вирішити зазначене питання у суді, натякаючи при цьому на надання за такі послуги неправомірної вигоди (називав її «документами»): «Як ми з вашими відпрацюємо сбшниками, я би просив би, щоб по цьому ОСОБА_15 з судом відпрацювали. Прокурорські не хочуть братися за це. Но Ваші, Ваші можуть зробити, щоб допомогти, якийсь вирок отримати. Я тут готовий там по документам рухатись. Ну, зрозуміло по документам яким. Я ці справки залишу» (т. 1 а. с. 85-92, 103-108). Тому, колегія суддів погоджується, що здобуті у ході досудового розслідування відомості свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності дій ОСОБА_8 та інших співучасників кримінального правопорушення, що підтверджує схильність та здатність підозрюваного приховувати та маскувати свої протиправні дії будь-якими доступними засобами, залучати до їх вчинення інших осіб, або вчиняти інші можливі дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню.
8.12.4. Про продовження існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що за фактами спроби ОСОБА_8 вирішення у незаконний корупційний спосіб питання щодо повернення вилучених у нього закордонних паспортів (т. 1 а. с. 85-92, 103-108)та пошуку шляхів впливу на суддів Верховного Суду і суддів Коростенського міськрайонного суду Житомирської області розпочаті досудові розслідування у кримінальних провадженнях №52024000000000054 від 01.02.2024, №52024000000000056 від 01.02.2024, №52024000000000055 від 01.02.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 369-2 КК (т. 1 а. с. 85-92, 103-108).
8.13. Ураховуючи, що в оскаржуваному рішенні слідчий суддя, виходячи з доводів сторони обвинувачення, зазначив достатні підстави, наявність яких підтверджується дослідженими доказами, продовження існування встановлених ризиків підтвердилося. Адже, як вважає колегія суддів, ймовірність настання наведених ризиків не зазначена абстрактно, а переконливо продемонстрована. Й сторона захисту не навела фактів, які б вказували, що ймовірність настання ризиків зменшилася.
8.13.1. Вказане не свідчить, що поза всяким сумнівом ОСОБА_8 здійснюватиме відповідні дії. Але наведені факти, котрі підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, сторона захисту в ході апеляційного перегляду не спростувала.
8.13.2. Той факт, що під час попереднього продовження дії запобіжного заходу вже наводилися ті ж самі відомості, якими сторона обвинувачення на підтвердження існування ризиків мотивує клопотання про необхідність тримання підозрюваного під вартою, не вказує на зменшення ризиків чи їх відсутність, ураховуючи продовження існування таких обставин, а також особливості цього кримінального провадження, яке стосується завдання збитків державі у сумі 967 309 290,53 грн злочинною організацією, до якої, за версією слідства, входив т. в. о. голови Адміністрації Президента України, внаслідок реалізації речових доказів (нафтопродуктів), арешт на які було накладено в іншому кримінальному провадженні.
8.13.3. Тому, колегія суддів відхиляє доводи сторони захисту щодо недоведеності продовження існування ризиків, наявність яких правильно встановив слідчий суддя.
(§2) Щодо можливості завершення досудового розслідування
9. В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя дійшов висновку, що існують обставини у вигляді вчинення органом досудового розслідування ряду слідчих та процесуальних дій, що займе значний час до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу до підозрюваного.
9.1. Сторона захисту зазначила, що детектив вказав ідентичні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_8 під вартою тим, про які він вказував у попередньому клопотанні про продовження строку тримання під вартою.
9.2. Прокурор вказав, що слідчий суддя належним чином оцінив доводи сторони обвинувачення щодо неможливості завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також зазначив, що наразі тривають слідчі дії, які потребують часу для їх проведення. Крім цього, прокурор вказав, що до матеріалів клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не були долучені всі документи, які наразі отримані стороною обвинувачення, а долучені лише ті, які обґрунтовують необхідність продовження такого строку підозрюваному.
9.3. За підсумками апеляційного перегляду колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив неможливість вчасно завершити досудове розслідування на момент продовження тримання під вартою.
9.4. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК).
9.5. Зі змісту клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 вбачається, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні неможливо закінчити з огляду на (1) виключну складність кримінального провадження; (2) необхідність (а) завершити огляд інформації про рух коштів по банківських рахунках ТОВ «Легіон-щит», ТОВ «Петрол-Парк», ТОВ «Авто-Петрол», ТОВ «Градолюкс», ТОВ «Петрол-Навігатор», ТОВ «Фактор Нафтогаз», ТОВ «Март-Трейд», ТОВ «Бізнес-Капітал»; (б) завершити огляд бухгалтерських відомостей системи «1С:Бухгалтерія» щодо ТОВ «Укройлпродукт» та інших компаній, наданих стороною захисту; (в) отримати матеріали виконання запиту про міжнародну правову допомогу про надання відомостей щодо ряду закордонних компаній, які зареєстровані на ім`я співробітників групи компаній «Фактор»; (г) отримати висновок комплексної судової товарознавчої та економічної експертизи щодо вартості нафтопродуктів, отриманих ТОВ «Укройлпродукт» від ДП за період з 18.10.2014 по 02.05.2018; (ґ) встановити інших осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню, та допиті їх в якості свідків; (д) провести слідчі (розшукові) дії з метою розшуку та виявлення майна (активів); (е) провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведенні яких може виникнути після проведення вищевказаних дій (т. 1 а. с. 1-40).
9.6. У зв`язку із необхідністю проведення даних слідчих (розшукових) та процесуальних дій ухвалою слідчого судді від 08.11.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 12.02.2025 (т. 1 а. с. 40).
9.7. Із наведеного вбачається, що сторона обвинувачення навела факти, які вказують на неможливість на момент продовження тримання під вартою завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що у сукупності з іншими доказами виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.
9.8. Поруч з наведеним, колегія суддів звертає увагу на те, що сторона обвинувачення під час формування матеріалів провадження за даним клопотання не зобов`язана долучати до нього всі документи, які були нею отримані під час проведення досудового розслідування, у тому числі за період тримання ОСОБА_8 під вартою.
(§3) Щодо інших доводів апеляційної скарги
10. Слідчий суддя дійшов висновку, що застава у розмірі 80 000 000 грн не є завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_8 та разом з покладеними на нього обов`язками забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігатиме існуючим ризикам і такою, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК та вимогам статей 178, 182, 183 КПК.
10.1. Сторона захисту зазначила, що попри зменшення суми застави, її розмір все ж залишається непомірним для ОСОБА_8 , а відтак застосоване до нього тримання під вартою по суті є безальтернативним. Ані українські, ані британські фахівці не встановили будь-яких активів ОСОБА_8 по всьому світу задля задоволення вимог кредиторів, що може свідчити про відсутність таких активів у розпорядженні ОСОБА_8 , а відтак про його неспроможність внести заставу у розмірі 80 000 000 грн. Крім цього, враховуючи наявні обтяження, як у вигляді арештів у кримінальному провадженні, так і у вигляді господарських зобов`язань, використання вказаних активів для отримання грошових коштів, зокрема позик або кредитів з метою внесення застави за ОСОБА_8 не вбачається за можливе.
10.2. Прокурор вказав, що застосований розмір застави є помірним для ОСОБА_8 , зважаючи на наявне в нього та членів його сім`ї майно, а невнесення застави не свідчить про неможливість такого внесення, а вказує лише на те, що ОСОБА_8 не бажає її вносити, а очікує встановлення йому такого розміру застави, втрата якої для нього не буде суттєвою у разі порушення, покладених обов`язків.
10.3. Як вважає колегія суддів, підстави застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою з альтернативою у виді застави в сумі 80 000 000 грн у цій справі відсутні, зважаючи на: (1) майновий стан ОСОБА_8 (т. 1 а. с. 85-92, 103-107, 118-121, 233-244; т. 2 а. с. 29-61, 107-136, 141-145), обставин щодо суттєвих змін у якому після попереднього продовження йому запобіжного заходу в цій справі не встановлено; (2) наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_8 до заволодіння нафтопродуктами на загальну суму 967 309 290,53 грн (т. 1 а. с. 67-76); (3) продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК; (4) зв`язки підозрюваного; (5) отримання додаткових відомостей, які характеризують особу підозрюваного та його поведінку в цьому кримінальному провадженні, в тому числі вказівки ОСОБА_17 щодо того, які давати свідчення під час допиту (т. 2 а. с. 29-31, 107-111); (6) ненаведення в апеляційній скарзі та невстановлення судом обставин, які б дозволяли дійти висновку, що більш м`які запобіжні заходи здатні запобігти установленим ризикам.
10.4. Поруч з наведеним, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та доводами прокурора щодо помірності визначеного розміру застави, зважаючи на те, що: (1) за одного з підозрюваних у даному кримінальному провадженні застава була внесена фірмою, підконтрольною ОСОБА_8 , чого сторона захисту не заперечувала (т. 1 а. с. 85-92, 103-107; т. 2 а. с. 89-91, 155); (2) підозрюваний, члени його родини та пов`язані з ним особи є власниками цілого ряду підприємств, котрі здійснюють діяльність, направлену на отримання прибутку; (3) у ОСОБА_8 наявні широкі зв`язки у бізнес-середовищі, сформовані під час його підприємницької діяльності, завдяки яким застава може бути внесена третіми особами з гарантією повернення їм підозрюваним таких коштів за рахунок майна, арешт на яке не накладений, у тому числі й того, відомостей щодо якого стороною обвинувачення наразі не отримано. На користь наявності такого майна, крім поведінки підозрюваного щодо реєстрації активів на третіх осіб (т. 1 а. с. 85-92, 103-107, 118-121, 233-244; т. 2 а. с. 29-61, 107-136, 141-145), свідчить повідомлення ним органу досудового розслідування про володіння будинком у Великій Британії та інформація в матеріалах справи про наявність будинку у Франції (т. 2 а. с. 92-106); (4) не віднайдені органом досудового розслідування всі активи, якими володіє ОСОБА_8 , враховуючи вищеописані факти приховування ним інформації про володіння певним майном, виявлені факти наявності активів у іноземних юрисдикціях, наявні відомості про неодноразову не реєстрацію ОСОБА_8 офіційно на своє ім`я як власника чи бенефіціара прав на цілий ряд активів - підприємств, якими він фактично володіє, і розпоряджається ними через інших осіб (т. 1 а. с. 85-92, 103-107, 118-121, 233-244; т. 2 а. с. 29-61, 107-136, 141-145).
10.5. Крім цього, на користь не неможливості, а саме небажання ОСОБА_8 вносити заставу у визначеному розмірі свідчить й розмова, зафіксована у протоколі від 08.07.2024, у ході якої його колишня дружина каже підозрюваному: «для семьи лучше, чтобы ты там сидел и при этом у семьи ничего не забрали». Поруч із цим в ході розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_17 , що надаватиме їй кошти, зокрема, через компанію та ОСОБА_18 (т. 2 а. с. 40).
10.6. Факти наявності ряду судових та інших проваджень щодо боргових зобов`язань ОСОБА_8 як в Україні, так і за кордоном, які сторона обвинувачення не заперечує, не свідчать про неможливість внесення за підозрюваного застави третіми особами, з якими він пов`язаний, враховуючи обставини цього кримінального провадження, відповідно до яких наявні відомості про неодноразову не реєстрацію ОСОБА_8 офіційно на своє ім`я як власника чи бенефіціара прав на цілий ряд активів - підприємств, якими він фактично володіє і розпоряджається через інших осіб, про що надали свідчення свідки у цьому кримінальному провадженні, оцінку яким було надано колегією суддів в ухвалі в цій справі від 04.03.2024 (т. 1 а. с. 233-244; т. 2 а. с. 107-136, 141-145). З цих же підстав на можливість внесення застави не впливає й накладення арешту на майно, здійснене у кримінальному провадженні.
(§4) Висновки
11. Оскільки судом не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 22, 26, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 370, 376, 393, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 січня 2025 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:	ОСОБА_2   	
Судді:	ОСОБА_3 	
 	ОСОБА_4