УХВАЛА                                                                                       
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2025 року
м. Київ
справа № 149/539/24                                                                                     
провадження № 51- 63 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на  ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
За вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає на   АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Вінницького апеляційного суду від 15 лютого 2024 року за частинами 2 , 3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України (далі - КК) 
до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, 
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого 
ч. 2 ст. 111 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 
15 років з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Вінницького апеляційного суду від 15 лютого 2024 року, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.
Згідно з вироком, ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він,знаходячись за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, за невстановлених обставин, встановив контакт із невстановленим представником Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді підтримки і захисту прав співвітчизників, які проживають за кордоном (далі - Фонд). Після чого, у травні 2023 року, ОСОБА_5 розпочав листування за допомогою особистої електронної поштової скриньки         ІНФОРМАЦІЯ_2 з назвою « ОСОБА_6 » з невстановленим представником Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді, який використовує електронну поштову скриньку            ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою «OfficesRusFund PMR», та листувався до моменту його затримання.
Так, вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 березня 
2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 ст. 436-2 КК. ОСОБА_5 , не погоджуючись із зазначеним вироком, оскаржив його та зв`язався з представником Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді та заявив про порушення його прав судом, прокурором та слідчим, а у подальшому, надіслав на підтвердження фото документів з кримінального провадження.
За результатами звернення ОСОБА_5 , у червні 2023 року керівником Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді йому надано відповідь та повідомлено про те, що організацією розглядається питання про щомісячне виділення йому допомоги (субсидії) в розмірі 2285 російських рублів.
Після чого, ОСОБА_5 , 04 липня 2023 року, відповідно до досягнутих раніше домовленостей з представником Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді, надіслав останньому реквізити свого банківського рахунку та картки для отримання у подальшому грошових коштів від Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді, як щомісячної грошової допомоги.
В подальшому, у період з липня по жовтень 2023 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній безпеці України, з корисливих мотивів, шляхом здійснення особистого внеску у ескалацію збройної агресії рф проти України, на виконання завдання представників іноземної організації Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді, яким в свою чергу ставив завдання куратор з рф представник спецслужби рф, який користується поштовою скринькою ІНФОРМАЦІЯ_7під назвою «  ІНФОРМАЦІЯ_4 » (громадянин рф ОСОБА_7 ), добровільно взяв на себе обов`язок збирати відомості щодо підрозділів та техніки Збройних Сил України та інших військових формувань України на території Вінницької області, їх переміщення, а також об`єктів критичної та цивільної інфраструктури Вінницької області, шляхом особистого спостереження, фотографування та подальшого передання таких відомостей за допомогою вищевказаної адреси електронної пошти. Таким чином, ОСОБА_5 надав представникам іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, за наступних обставин.
Так, 14 липня 2023 року ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, на власний мобільний телефон марки «Тесnо» зробив фото приміщення Хмільницького районного відділу № 3 Філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, який розташований за адресою: Вінницька область, м. Хмільник, 
вул. Столярчука, 17, які того ж дня передав yвищевказаний спосіб представнику Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді.
Також 18 липня 2023 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію вказаного вище злочинного умислу, на виконання завдання невстановленого досудовим розслідуванням представника Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді, шляхом особистого спостереження та фотографування на власний мобільний телефон марки «Тесnо», здобув відомості про функціонування, наявність військових та пропускний режим Центрального військового клінічного санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (військової частини НОМЕР_1 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Відомості разом із фотографіями того ж дня передав у вказаний вище спосіб представнику Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді.
Крім того, 26 липня 2023 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію вказаного вище злочинного умислу, ініціативно зробив фото будівлі та території поліцейської станції Уланівської територіальної громади Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, яка розташована за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Уланів, вул. Миру, 4А, які того ж дня передав у вказаний вище спосіб невстановленому досудовим розслідуванням представнику Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді.
Також 19 вересня 2023 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію вказаного вище злочинного умислу, на виконання завдання невстановленого досудовим розслідуванням представника Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді, шляхом особистого спостереження,фотографування, здобув актуальні відомості про переміщення рухомого складу, стан та функціонування залізничної станції «Хмільник» відокремленого підрозділу «Жмеринська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», розташованої за адресою: Вінницька область, м. Хмільник, вул. О. Кошового, 3. Відомості разом із відповідними фотографіями того ж дня передав у вказаний вище спосіб представнику Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді.
Крім того, 3 жовтня 2023 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію вказаного вище злочинного умислу, на виконання завдання невстановленого досудовим розслідуванням представника Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді, шляхом особистого спостереження та фотографування здобув актуальні відомості про стан та режим охорони підстанції 110/35/10 «Хмільник» АТ «Вінницяобленерго», розташованої за адресою: Вінницька область, м. Хмільник, вул. Північна, 53, які разом із відповідними фотографіями того ж дня передав у вказаний вище спосіб представнику Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді.
Від Придністровського правозахисного центру Союзу російських громад Придністров`я при Фонді, за виконання вказаних вище завдань зі збору інформації, фотографування об`єктів на території Вінницької області та їх передання, 
ОСОБА_5 , під приводом грошової допомоги, отримав грошові перекази на особистий банківський рахунок  НОМЕР_2 (банківська карта НОМЕР_3 ) у валюті, яка конвертувалася у гривню, зокрема, 
11 серпня 2023 року на суму 1727, 32 грн та 22 вересня 2023 року на суму 1537, 27 грн.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року,  апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вищезазначений вирок - без змін.
У касаційній скарзі захисник, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням апеляційної інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати та призначити новий апеляційний розгляд. Обґрунтовуючи наведене, зазначає, що у діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а винуватість її підзахисного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не доведена, оскільки наявні у матеріалах справи докази не вказують на наявність у нього умислу на заподіяння шкоди інтересам України. Крім того, посилається на неповноту судового розгляду та вважає недопустимими доказами протоколи проведення негласних слідчих дій, дисків та фототаблиць до них. Також вказує, що суд апеляційної інстанції допустив істотне порушення кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання про призначення стосовно ОСОБА_5 стаціонарної судової психіатричної експертизи. Стверджує також, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370, 419 КПК. 
Колегія суддів Верховного Суду, перевіривши касаційну скаргу та наявні у Суді копії судових рішень, дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з ч. 1 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При перевірці доводів, наведених у касаційній скарзі, Верховний Суд виходить із фактичних обставин, установлених місцевим та апеляційним судами.
За ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Таким чином, Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги захисника в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки перевірка цих обставин відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вказаних вимог судом першої інстанції дотримано у повному обсязі. 
Висновок місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні  інкримінованого кримінального правопорушення зроблено з додержанням положень  ст. 23 КПК на підставі з`ясування всіх обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до ст. 94 вказаного Кодексу. 
Як убачається з наявної у Суді копії вироку, місцевий суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зокрема, на підставі: показань самого ОСОБА_5 , наданих під час 
судового засідання, де він підтвердив, що створив електронну адресу     ІНФОРМАЦІЯ_2  коли купував новий телефон; коли надсилав на електронну адресу іноземної організації повідомлення та фото, а також виконував завдання, вважав, що він спілкується з співробітниками СБУ, маючи намір «вивести їх на чисту воду», а отримані кошти, вважає такими, що надійшли з українського банку, а відтак він не вважає, що діяв на шкоду інтересам України; зазначив, що робив та надсилав фото різних об`єктів на території Хмільницького району, а саме: електропідстанції, військового шпиталю, поліцейської станції смт. Уланів, відділу поліції, ЖД станції у м. Хмільник; 
протоколу огляду від 10 листопада 2023 року, відповідно до якого проведено огляд мобільного телефона марки «TECHNO B1f», у додатку «WhatsApp» наявна авторизація користувача « ОСОБА_6 » № абонента НОМЕР_4 , приватні чати, в тому числі з абонентами російських мобільних операторів НОМЕР_5 « ОСОБА_8 », НОМЕР_6 « ОСОБА_9 », НОМЕР_7 « ОСОБА_10 », НОМЕР_8 « ОСОБА_11 », НОМЕР_9 « ОСОБА_10 », НОМЕР_10 « ОСОБА_12 », також здійснено вхід: в соціальну мережу «Однокласники» під акаунтом « ОСОБА_6 », на сторінці користувача є дописи з елементами виправдовування збройної агресії рф проти України; «Gmail» - поштовий інтернет-сервіс для листування та обміну інформацією зі здійсненим входом в електронну поштову скриньку     ІНФОРМАЦІЯ_2  де у наявності листування з користувачем       ІНФОРМАЦІЯ_3  - невстановленим представником іноземної держави (  OfficesRusFund PMR ), в тому числі отримані фігурантом кримінального провадження завдання на шкоду державній безпеці та відповіді про їх виконання з фотоматеріалами відповідного змісту; «Google Фото» - додаток для відображення наявних у пам`яті пристрою файлів зображень, зокрема фотографій та знімків екрану, та відеозаписів, у якому міститься 121 зображення (зокрема, зроблені ОСОБА_5 знімки залізничного вокзалу м. Хмільник, які були відновлені шляхом застосування програмних та програмно-апаратних комплексів для відновлення видаленої інформації); 
протоколу огляду предметів від 09 лютого 2024 року, а саме документів, вилучених 06 лютого 2024 року в АТ КБ «Приватбанк» відповідно до яких ОСОБА_5 за виконання завдань представника іноземної організації зі збору інформації та фотографування об`єктів на території Вінницької області отримував грошові перекази на особистий банківський рахунок   НОМЕР_2 (банківська карта НОМЕР_3 ) на суму 1727,32 грн та 1537,27 грн, як грошову допомогу; 
протоколу огляду від 10 жовтня 2023 року, відповідно до якого старший оперуповноважений Хмільницького МРВ УСБУ у Вінницькій області, здійснив огляд веб-сторінок https://pravfond.ru «Фонд поддержки и защиты прав соотечественников, проживающих, проживающих за рубежом», та встановив, що оглядуваний сайт містить наступні розділи: «Главная», «Фонд», «Гранты и субсидии», «Правозащитные центры», «Мероприятия», «Пресс-центр», «Контакты». Веб-сторінка містить наступний текст: «Некоммерческая организация Фонд поддержки и защиты прав соотечественников, проживающих за рубежом, создан Указом Президента Российской Федерации и приступил к работе с 1 января 2012 года. Учредителями Фонда являются МИД России и Федеральное агентство Россотрудничество";
листа від 10 листопада 2023 року, яким на виконання доручення слідчого у кримінальному проваджені № 22023020000000167 проведені негласні слідчі (розшукові) дії, та з`ясовано, що електронна поштова скринька   ІНФОРМАЦІЯ_3 попередньо належить невстановленому представнику некомерційної організації російської федерації «Фонд поддержки и защиты прав соотечественников, проживающих за рубежом» (ОГРН 1117799023330, ИНН/КПП 7704278982. 770401001, 119200, м. москва, вул. Арбат, 55/32, каб. 308-324), засновниками якої є «МИД россии» та «Федеральное агенство Россотрудничество». Під час аналізу матеріалів електронних листів поштової скриньки     ІНФОРМАЦІЯ_3 , виокремлено ряд повідомлень від невстановленого користувача « ОСОБА_14 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , в яких міститься інформація щодо підготовки обвинуваченого до надання інформації по «ЖД г. Казатин», про зацікавленість «endryu rud» військовим аеродромом поблизу м. Калинівка, енергооб`єктами м. Хмільник, в тому числі наданий ним невстановленому представнику іноземної держави (  OfficesRusFund PMR . ІНФОРМАЦІЯ_3 ) номер мобільного зв`язку « НОМЕР_11 » для так званого «резервного каналу зв`язку». В подальшому встановлено, що ідентифікатор мобільного терміналу НОМЕР_11 належить громадянину російської федерації ОСОБА_7 , який причетний до діяльності фсб рф та, ймовірно, є «куратором» невстановленого представника «Фонда поддержки и защиты прав соотечественников, проживающих за рубежом» (на території «ПМР»), який, в свою чергу, залучив ОСОБА_5 до співпраці на шкоду державній безпеці України та дублює фігуранту кримінального провадження вказівки ОСОБА_7 . Отримані відомості підтверджують виконання фігурантом кримінального провадження поставлених представниками спеціальних служб рф та підконтрольних їм громадських організацій завдань на шкоду державній безпеці України (в т.ч. отримання матеріальної винагороди («пособия») за таку діяльність), отримання інструкцій, узгодження планів подальших дій та передавання звітів про виконану роботу;
протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28 серпня 2023 року, відповідно до якого за результатами здійснення заходів зняття інформації з електронних інформаційних систем за електронною поштовою скринькою      ІНФОРМАЦІЯ_2 , з`ясовано, що обвинувачений використовує мобільний термінал бренду «TECNO» модель «POP 2F» з ідентифікаційними ознаками ІМЕІ НОМЕР_12 , IMEI НОМЕР_13 та мобільними номерами НОМЕР_14 , НОМЕР_4 та використовує мобільний додаток «Google», а саме електронну поштову скриньку сервісу -     ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами аналізу електронних адресатів з якими здійснює листування ОСОБА_5 , виявлено електронну поштову скриньку російського поштового сервісу «mail.ru», а саме   ІНФОРМАЦІЯ_3 (OfficesRusFund PMR). Під час аналізу матеріалів електронних листів, відправлених ОСОБА_5 зі скриньки   ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну адресу отримувача             ІНФОРМАЦІЯ_3 , виокремлено ряд повідомлень, в яких міститься інформація щодо місця розташування та фотоматеріали окремих установ та організацій м. Хмільник Вінницької області (місце розташування Хмільницького міськрайонного відділу ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, фото розміщених в будівлі стендів з інформацією, фото адмінбудівлі (ззовні/всередині); фото Хмільницького РТЦК та Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області, словесний опис розташування Хмільницького міськрайонного суду). Під час аналізу матеріалів електронних листів надісланих користувачу « ОСОБА_6 »   ІНФОРМАЦІЯ_2 від невстановленого представника іноземної держави (OfficesRusFund PMR) виокремлено ряд повідомлень, в яких міститься інформація про прийняття Фондом звернення обвинуваченого, відповідь на таке звернення з роз`ясненням норм міжнародного права та прийняттям рішення про виплату 
ОСОБА_5 щомісячного пожертвування (субсидії) в розмірі 2285 російських рублів, щодо уточнення представником іноземної держави інформації про діяльність у 
м. Хмільнику військового шпиталю, інформації про працівників поліції; уточнення додаткової інформації (конкретно не вказано) по м. Жмеринка, 
м. Козятин, в тому числі інші настанови стосовно поведінки ОСОБА_5 та виконання ним поставлених завдань; а також на підставі інших доказів, наведених у судовому рішенні. 
Проаналізувавши всі досліджені у кримінальному провадженні докази та надавши оцінку кожному з них і їх сукупності у взаємозв`язку, дотримуючись вимог 
статей 86, 87, 94 КПК, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеною винуватість   ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК.
Не погоджуючись з постановленим вироком, ОСОБА_5 оскаржив його до апеляційного суду.
Зважаючи на вимоги кримінального процесуального закону та позиції ЄСПЛ в аспекті оцінки аргументів учасників справи щодо мотивування судових рішень, викладені, зокрема, у справі «Салов проти України» (рішення від 06 вересня 
2005 року, § 89), суд апеляційної інстанції належним чином перевірив під час апеляційного перегляду доводи апеляційної скарги, вмотивовано погодившись з рішенням місцевого суду.
Так, апеляційний суд, у межах, установлених ст. 404 КПК, та у порядку, визначеному ст. 405 цього Кодексу, переглянув кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на вирок місцевого суду, належним чином перевірив викладені у ній доводи та визнав їх необґрунтованими, навівши в ухвалі, відповідно до вимог ст. 419 КПК, мотиви на спростування доводів апеляційної скарги.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що стосовно аргументів апеляційної скарги 
ОСОБА_5 щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, оскільки прокурором не було надано обґрунтованих доказів його вини, колегія суддів зазначила, що згідно зі ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню з-поміж іншого подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. 
Водночас, докази, які покладені в основу вироку, взаємопов`язані, узгоджені між собою і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлена подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК, що підлягають доказуванню, вони зібрані у порядку, встановленому ст .93 КПК. Жодних обставин, передбачених ст.87 КПК, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання перелічених вище доказів недопустимими відсутні. 
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлених під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Отже, суд апеляційної інстанції обґрунтовано погодився із вироком місцевого суду, та, при цьому, дійшов висновку, що фактичні обставини кримінального провадження встановлені вірно та підтверджені сукупністю доказів, які оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК, та вірно покладені в основу вироку.
Колегія суддів касаційної інстанції також погоджується з висновками судів та вважає, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом допустимими й достатніми доказами винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та вважає, що ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Разом з цим, колегія суддів вважає неспроможними лише узагальнені доводи касаційної скарги захисника стосовно недопустимості покладених в основу обвинувального вироку доказів - протоколів проведення негласних слідчих дій, дисків та фототаблиць до них, з огляду на те, що  захисник не наводить конкретних обставин щодо недотримання вимог КПК в аспекті їх оцінки на предмет допустимості. 
Також є необгрунтованими доводи сторони захисту про порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції під час розгляду клопотання щодо призначення стосовно ОСОБА_5 стаціонарної судової психіатричної експертизи, адже як убачається з оскаржуваної ухвали, цей суд взяв до уваги покладений в основу обвинувального вирокувисновок судово-психіатричного експерта № 379 від 12 грудня 2023 року, відповідно до якого, 
ОСОБА_5 на психічні розлади не страждає; встановлений йому у 1995 році діагноз  «шизофренія, параноїдна форма» при обстеженні у 1998 році, а також при теперішньому психіатричному обстеженні не підтвердився. У 1997 році ОСОБА_5 переніс тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності у вигляді реактивного психозу із сутінковим розладом свідомості, що супроводжувався недоречною поведінкою, маячними та галюцинаторними переживаннями, безмотивованістю вчиненого, порушенням орієнтації в оточуючому. Із зазначеного стану в подальшому він повністю вийшов. 
Водночас, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про призначення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи, як з огляду на вищезазначений висновок судово-психіатричного експерта так і на підставі даних медичної документації (виписки №35231 від 02 листопада 2023 року та № 35444 від 04 листопада 2023 року) КНП «Вінницька МКЛ ШМД, медичної довідки Вінницької міської медичної частини № 1 ДУ «Центр охорони здоров`я» ДКВС України у Вінницькій області від 18 квітня 
2024 року, відповідно до яких, ОСОБА_5 встановлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 ст. з переважним ураженням серця без застійної серцевої недостатності. Отже, колегія суддів зазначила, що перелік зазначених захворювань з урахуванням висновків раніше проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи не дає суду підстави сумніватись щодо осудності чи обмеженої осудності обвинуваченого. Крім того, стороною захисту не надано інших доказів звернення ОСОБА_5 до медичної частини установи попереднього ув`язнення зі скаргами, на які він посилається як на підставу призначення експертизи.
Отже, посилань на істотні порушення кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни оспорюваних судових рішень, як і доводів щодо неправильного застосування кримінального закону касаційна скарга не містить.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 статті 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 
2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                        ОСОБА_3