ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2847/24  Номер провадження 33/814/191/25	Головуючий у 1-й інстанції Москаленко В. В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Павленко О.А., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Павленко Олександра Анатолійовича на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 08 листопада 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтава від 08 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 20.08.2024 вбачається, що 20.08.2024 о 03 год. 41 хв. в м. Полтава, вул. Олександра Бідного, 20, керував транспортним засобом AUDI А4, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, а саме :не набувши цього права після позбавлення права керування транспортним засобом згідно постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 21.04.2023 по справі №557/540/23, яка набрала законної сили 04.08.2023, чим порушив постанову КМУ №340 та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух». До адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП притягався згідно постанови БАД №122744 від 02.09.2023. Його дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Павленко Олександр Анатолійович падав апеляційну скаргу, в якій просить постану Ленінського районного суду м. Полтави від 08.11.2024 року скасувати, провадження по справі закрити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не згодний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, через порушення ним норм матеріального і процесуального права, а також через поверхневий розгляд справи.
На підтвердження своєї позиції посилається на те, що категорично не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №713578 від 20.08.2024 року, а відтак при наявній незгоді правопорушника з протоколом і запереченні вини, суд повинен ретельно перевіряти всі доводи й докази у справи та давати їм правову оцінку.
Акцентує увагу, що суд не навів переконливі докази вини при обґрунтуванні свого рішення, суд перелічив ряд документів, однак не розкрив їх доказового змісту, не мотивував, тобто такий виклад доказової бази залишає вину особи не підтвердженої. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 713578 від 20.08.2024 вбачається, що 20.08.2024 о 03 год. 41 хв. в м. Полтава, вул. Олександра Бідного, 20, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А4, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, а саме :не набувши цього права після позбавлення права керування транспортним засобом згідно постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 21.04.2023 по справі №557/540/23, яка набрала законної сили 04.08.2023, чим порушив постанову КМУ №340 та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух». До адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП притягався згідно постанови БАД №122744 від 02.09.2023. Його дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на п`ять років, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №713578, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 012271,постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 21 квітня 2023 року, відеозаписом, який долучений до матеріалів справи та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції в цілому погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до пп. «а» п.2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Зазначені вимоги перекликаються з положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII вiд 30.06.1993 року.
Згідно ч.5статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
Санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Щодо доводів апеляційного скарги, а саме, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, суд відхиляє дані доводи виходи з наступного.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №713578, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 012271,постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 21 квітня 2023 року, відповідної до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до якого позбавлений права керування транспортним засобом на строк 1 рік, довідкою УПП в Полтавській області, відповідно до якої вбачається, що останній позбавлений права керування т/з на 1 рік віє 02.09.2023 року та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Із долученого до матеріалів відеозапису, вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб AUDI A4 НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_1 (хронологічний відрізок 03:41:21 – триває далі). В ході спілкування працівниками поліції неодноразово наголошувалося ОСОБА_1 надати документи про право керування транспортним засобом, однак останній не надав таких, в подальшому працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом.
Відповідно до п. 20 Постанови КМУ № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» статус особи позбавленої права на керування транспортними засобами, зберігається до моменту повернення таким особам посвідчення водія в передбаченому законом порядку.
Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд не бере до уваги, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 .
Заперечуючи наявність належних доказів, які б підтверджували факт повторного вчинення ОСОБА_1 вчинення правопорушення передбаченого ст. 126 КУпАП, його представник в свою чергу доказів на підтвердження своїх заперечень не надав, що вказує на їх безпідставність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Тому, надаючи оцінку доказам у справі в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Павленко Олександра Анатолійовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 08 листопада 2024 року –залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду    Г.Л. Карпушин