ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року	Львів	Справа № 460/28795/23 пров. № А/857/21971/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                      Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,
                                                                                                                                   
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі за її позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
          
суддя у І інстанції                                                            Поліщук О.В.,
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Рівне,
дата складення повного тексту рішення                               08 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2023 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення (далі – ППР) Головного управління ДПС у Рівненській області (далі – ГУ ДПС) № 886017000705-22 від 13.11.2023, яким до неї застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 81912,50 грн за порушення  Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі – Закон № 265/95-ВР).
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 року у справі №460/28795/23, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у задоволенні вказаного позову було відмовлено. 
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивачка на початок проведення фактичної перевірки на вимогу працівників контролюючого органу не надала Форму ведення обліку товарних запасів та документи, що підтверджують придбання та походження товарів, що реалізовувались та знаходяться в реалізації, у форматі, який дозволив би здійснити його перегляд та/або копіювання щодо товарів, які відображені у акті зняття залишків товарних запасів на торгівельному об`єкті від 26.10.2023, на загальну суму 81250,00 грн.
Окрім того, під час перевірки позивачки було встановлено факт непроведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій (далі – РРО) на загальну суму 2650,00 грн при покупці фена «Tiziano» BaByliss PRO 2300 W» та невидачу відповідного розрахункового документу покупцеві. 
За таких обставин оспорюване ППР №886017000705-22 від 13.11.2023 прийняте ГУ ДПС на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже у задоволенні позову слід відмовити повністю.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ФОП ОСОБА_1 , яка у своїй скарзі просила таке скасувати та задовольнити її позов. 
Обґрунтовує апеляційні вимоги тим, що суд першої інстанції не врахував те, що відповідно до наказу ГУ ДПС №1637-п від 18.10.2023 термін перевірки становить 10 діб. Позивач письмово повідомила контролюючий орган про те, що у день початку перевірки надати документи не може, оскільки відповідальний працівник, що здійснює облік товарів, перебуває на лікарняному і такі документи будуть надані платником податковому органу до закінчення терміну перевірки. Податковий орган не позбавлений права продовжувати строк фактичної перевірки відповідно до підпункту 82.3.1 пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України (далі – ПК) у випадку, якщо платник податків може надати документи для перевірки. Проте фактично перевірка позивача була проведена за один день 26.10.2023. Запитувані податковим органом документи були надані до заперечень позивача на акт перевірки. 
Водночас зазначає, що не заперечує факту непроведення розрахункової операції через РРО на загальну суму 2650,00 грн, а заперечує лише факт неведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.
Тому наполягає на тому, що контролюючим органом порушено процедуру проведення фактичної перевірки у частині терміну отримання від платника податків документів, що стосуються предмету такої перевірки. Відтак, прийняте за наслідками протиправної перевірки ППР не може вважатися правомірними та підлягає скасуванню.  
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Як безспірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26.10.2023 посадовими особами ГУ ДПС на підставі наказу відповідача від 18.10.2023 № 1637-п, направлень № 2587/ЖЗ/17-00-07-05-15 від 18.10.2023 та №2588/ЖЗ/17-00-07-05-15 від 18.10.2023 було проведено фактичну перевірку господарської одиниці за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , у її присутності щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі на виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.
За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС складено акт фактичної перевірки  №9062/Ж5/17-00-07-05-17/ НОМЕР_1 від 26.10.2023 (бланк № 002556), у якому зроблено висновок про встановлення таких порушень податкового законодавства:
пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а саме:
1) не проведено розрахункову операцію через РРО на загальну суму 2650,00 грн при покупці фена «Tiziano» BaByliss PRO 2300 W» за ціною 2650 грн, не роздруковано та не видано відповідний розрахунковий документ;
2) не забезпечено ведення у встановленому порядку обліку товарних запасів в місці їх реалізації. На початок проведення перевірки та під час її проведення не надано будь-яких документів, які підтверджують придбання та/або походження технічно складних побутових товарів, які вказані в акті зняття залишків, на загальну суму 81250,00 грн.
03.11.2023 ФОП ОСОБА_1 подала заперечення на акт перевірки, до якого долучила копії трудового договору, медичного висновку, накладних, платіжних інструкцій, форми ведення обліку товарних запасів станом на 26.10.2023, повідомлення про прийняття працівників на роботу.
Згідно з відповіддю на заперечення № 7121/Ж12/17-07-05-24 від 13.11.2023 висновки акту перевірки залишено без змін, а заперечення позивача без задоволення.
Відтак, 13.11.2023 на підставі висновків акту фактичної перевірки №9062/Ж5/17-00-07-05-17/ НОМЕР_1 від 26.10.2023 ГУ ДПС прийняло ППР №886017000705-22, яким до позивачки застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 81912,50 грн.
ФОП ОСОБА_1 не погодилася із правомірністю вказаного рішення контролюючого органу та звернулася до адміністративного суду з позовом, що розглядається.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про правомірність накладення на позивачку штрафних санкцій за незабезпечення ведення у встановленому порядку обліку товарних запасів на місці їх реалізації.
При цьому ФОП ОСОБА_1 не заперечує права ГУ ДПС на проведення фактичної перевірки, пред`явлення перед початком її проведення уповноважуючих документів, встановлення факту непроведення розрахункової операції у сумі 2650,00 грн через РРО, нероздрукування та невидачу відповідного розрахункового документу за цією операцією, а також відсутність методологічних та арифметичних помилок при визначенні самого розміру штрафних санкцій у оспорюваному ППР.
Водночас ФОП ОСОБА_1 не заперечує того, що на початок проведення перевірки на вимогу працівників контролюючого органу, яка проводилася у її присутності, нею не було надано у розпорядження працівників контролюючого органу Форми ведення обліку товарних запасів та документів, що підтверджують придбання та походження товарів, що реалізовувались та знаходились в реалізації, відображених у акті зняття залишків товарних запасів на торгівельному об`єкті від 26.10.2023, на загальну суму 81250,00 грн. 
Оцінюючи доводи позивачки у частині того, що при прийнятті оспорюваного ППР ГУ ДПС протиправно не враховано надання нею 03.11.2023 необхідних документів разом із запереченням на акт перевірки, а також неврахування при складенні акту перевірки неможливості надання таких з огляду на перебування відповідального працівника у стані непрацездатності за станом здоров`я, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
За приписами пункту 177.10 статті 177 ПК фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.
Пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 02.11.2021 за №1411/37033 (далі – Порядок № 496).
Згідно із пунктом 1 вказаного Порядку облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.
ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.
У відповідності до пункту 2 Порядок № 496 форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.
Під час проведення фактичної перевірки позивачки посадовими особами контролюючого органу було складено акт зняття залишків товарів, які фактично знаходяться на момент проведення фактичної перевірки в салоні за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , станом на 26.10.2023 на загальну суму 81250,00 грн.
Позивачка пояснює ненадання станом на початок проведення фактичної перевірки документів, які б підтверджували походження товарів, які перебувають на реалізації та  Форми обліку товарних запасів за місцем провадження господарської діяльності тим, що відповідальний працівник за ведення цієї ділянки роботи перебував у стані тимчасової непрацездатності за станом здоров`я.
Разом із тим, приписами пункту 11 Порядок № 496 встановлено, що форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).
Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.
При цьому матеріалами справи підтверджено, що фактична перевірка позивачки здійснювалася працівниками контролюючого органу у її присутності, а відтак саме ФОП ОСОБА_1 мала обов`язок на виконання наведених приписів надати форму обліку та первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів у їх розпорядження. 
Водночас суд першої інстанції доречно звернув увагу на те, що у запереченні на акт перевірки від 03.11.2023 позивачка зазначила, що з 02.01.2022 проводить облік товарних запасів  в електронній формі.
Відтак, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що надання позивачкою таких документів через 8 днів після проведення перевірки та складення за її результатами акту перевірки не спростовують відсутності таких саме на початок проведення перевірки, що свідчить про порушення пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у ГУ ДПС були достатні фактичні та правові підстави для винесення оскаржуваного ППР № 886017000705-22 від 13.11.2023. 
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі №460/28795/23 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк