УХВАЛА
27 січня 2025 року 
м. Київ
справа № 2-2164/11
провадження № 61-640ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Доніної Людмили Анатоліївни, на постанову Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , правонаступниками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, виселення,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Доніної Л. А., на постанову Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року.
Проте, зазначена процесуальна вимога суперечить статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду, оскільки суд апеляційної інстанції не ухвалював нового рішення, а залишив рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року, яким позов задоволено, без змін.
Отже, з метою усунення недоліків касаційної скарги заявниці необхідно надати уточнену касаційну скаргу, в якій належно сформулювати процесуальну вимогу відповідно до статті 409 ЦПК України, додати копії скарги відповідно до кількості учасників справи або докази надсилання скарги учасникам справи з описом вкладення.
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до змісту судових рішень першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 у жовтні 2004 року звернулася до суду з позовом, у якому просив:
визнати недійсною довіреність від 13 вересня 2004 року, видану від імені ОСОБА_2 ОСОБА_3 на відчуження житлового приміщення (квартири); 
визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16 вересня 2004 року щодо відчуження квартири; 
витребувати від ОСОБА_6 та ОСОБА_5 квартиру; 
виселити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з квартири разом з усіма проживаючими з ними особами.
На час подання позову порядок справляння державного мита визначався відповідно до Декрету Кабінету міністрів України «Про державне мито» (далі - Декрет).
Згідно з пунктом а) частини першою статті 3 Декрету ставка державного мита за подання позову становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За правилом пункту 22.5 статті 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 пункту 6.1 статті 6 цього Закону для відповідного року (з урахуванням положень пункту 22.4 цієї статті).
Враховуючи предмет позову, який містить вимоги майнового та немайнового характеру судовий збір, який підлягав сплаті за подання позову у цій справі, становив за максимальною ставкою 1 700, 00 грн, відповідно, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий у розмірі 3 400, 00 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Доніної Людмили Анатоліївни, на постанову Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 27 лютого 2025 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                         Н. Ю. Сакара