30.01.25
33/812/52/25

Справа №481/1863/24
Провадження № 33/812/52/25
Категорія: ст.124 КУпАП 
П О С Т А Н О В А
Іменем України

30 січня 2025 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання – Лівшенком О.С.,
у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпілого Baird mr James Dunlop,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко-Дрига Н.О., у приміщенні цього суду 16 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 850 грн.,
у с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №582198 від 29 жовтня 2024 р. водій ОСОБА_1 29 жовтня 2024 р. о 20.20 год. м. Новий Буг по автодорозі Н-11 «Дніпро – Миколаїв» 172 км +300 м, керуючи транспортним засобом VOLVO FL6, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом CARMEHL, державний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «MAN Curtain-Sided», номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ст. 124 КУпАП.
Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2024 р.  ОСОБА_1  визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124КУпАП, та накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 850 грн. 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову про визнання його таким, що не вчиняв адміністративне правопорушення. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було не об`єктивно, не в повній мірі досліджено складений працівником поліції протокол серії ААД №582198 від 29 жовтня 2024 p. та адміністративні матеріали, які долучалися до вказаного протоколу, в результаті чого, судом було передчасно визнано  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП. Так, час, зазначений у постанові як час вчинення правопорушення, не співпадає з часом, зазначеним поліцейськими у своєму протоколі. Крім того, інкриміноване заявнику порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху не підтверджується жодним доказом, який би підтверджував перевищення допустимої швидкості руху. На думку  ОСОБА_1 , на підставі складеної схеми місця ДТП транспортний засіб «VOLVO FL6» рухався в лівій полосі перед початком звуження дороги (правої полоси), тобто, перебував у смузі пріоритету, проте транспортний засіб «MAN CURTAIN» перед початком зміни руху знаходився на узбіччі дороги(правої сторони). Саме водій останнього порушив вимоги п. 10.1. ПДР - здійснюючи виїзд з узбіччя на смугу руху, що знаходиться ліворуч, не увімкнув покажчик лівого повороту, чим створив аварійну ситуацію, що і спричинило ДТП, свідком якої був ОСОБА_2 . Проте, працівником поліції та судом були проігноровані пояснення останнього та не були занесені до протоколу про адміністративне правопорушення. Також, вказаний протокол містить виправлення, що є порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.  ОСОБА_1 стверджує, що йому не були роз`ясненні права передбачені статтями 55, 56, 59 Конституції України, зокрема, не повідомлялося про строки розгляду адміністративної справи, що суперечить вимогам ст. 277 КУпАП. ОСОБА_1 також зазначає, що твердження суду про доведеність його вини є помилковим. Сам протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним та достатнім доказом його вини та поліцейськими не було доведено її «поза розумним сумнівом». Крім того, зазначення у своїй постанові судом першої інстанції про належність повідомлення ОСОБА_1 не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 повідомлявся про дату та час розгляду справи, а оголошення на офіційному веб-сайті судової влади не є належним повідомленням особи про розгляд справи. На момент проведення судом першої інстанції судових засідання, ОСОБА_1 перебував на території бойових дій та безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1  та потерпілий Baird mr James Dunlop в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про час та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку на адресу місця проживання, а також додатково – телефонограмою, потерпілий – шляхом розміщення оголошення на сайті Судова влада. 
27 січня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання, в якому ОСОБА_1 просить розглянути справу без його участі, на підставі наявних у справі матеріалів, посилаючись на неможливість бути присутнім в суді у зв`язку із виконанням завдань як військовослужбовець.
Враховуючи наведені обставини щодо повідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання, зміст його клопотання, з урахуванням положень частини 1 статті 268, частин 5, 6 статті 294 КУпАП, відсутність у суду можливості для виклику потерпілого через засобі поштового зв`язку у зв`язку із незазначенням у протоколі про адміністративне правопорушення його поштової адреси та будь-яких засобів зв`язку, достатність у справі матеріалів для справи, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників провадження.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та переглянувши справу в межах цих доводів, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №582198 від 29 жовтня 2024 p. за статтею 124 КУпАП через порушення ним вимог підпункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – Правила). 
Так, згідно пункту 12.1 Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Постановляючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі – Правила) і, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки суду ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Вказане підтверджується:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №582198 від 29 жовтня 2024 p., згідно якого водій ОСОБА_1 29 жовтня 2024 р. о 20.20 год. м. Новий Буг на автодорозі Н-11 «Дніпро – Миколаїв» 172 км +300 м, керуючи транспортним засобом VOLVO FL6, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом CARMEHL, державний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «MAN Curtain-Sided», номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження; 
- схемою місця дорожньої транспортної пригоди, яка сталася 29 жовтня 2024 р., яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №582198, з якої вбачається схематичне розташування транспортних засобі після ДТП, напрямок їх руху до зіткнення (рухалися в попутному напрямку), місце зіткнення автомобілів, вид зафіксованої у схемі пригоди – зіткнення, внаслідок якого транспортні засоби отримали наступні механічні пошкодження: автомобіль VOLVO FL6, державний номерний знак НОМЕР_1 , - деформована права частина кабіни, розбите лобове скло, деформована праві двері, розбитий передній бампер, права фара; автомобіль «MAN Curtain-Sided», номерний знак НОМЕР_3 - розбитий лівий стоп, пошкоджено задній бампер;
- письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 поліцейському від 29 жовтня 2024 року, відповідно до яких він керував вантажним автомобілем VOLVO FL6, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом CARMEHL, державний номер НОМЕР_2 , виїжджав з м. Новий Буг, попереду нього рухався вантажний автомобіль «MAN Curtain-Sided», який на звуженні дороги не перестроївся в праву полосу автодороги та їхав узбіччям, тоді як він в цей час виконав перестроювання автомобілю у ліву полосу автодороги і в цей час автомобіль MAN потрапив в яму на узбіччі і без показника повороту почав рух на трасу ліворуч, після чого він виконує екстрене гальмування, але не міг уникнути зіткнення, оскільки їхали зустрічні машини;
- письмовими поясненнями поліцейському ОСОБА_2 від 29 жовтня 2024 року, який їхав як пасажир в автомобілі VOLVO, відповідно до яких при виїзді з м. Новий Буг на звуженні дороги він побачив, що спереду їде автомобіль MAN, котрий рухався по узбіччю, без увімкнених показчиків повороту та потрапивши в яму цей автомобіль почав здійснювати рух ліворуч та гальмувати, водій VOLVO не міг уникнути ДТП, так як їхали зустрічні автомобілі.
Вказаними доказами, які є належними та допустимими, а також достатніми, підтверджено, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 12.1 Правил, оскільки він під час керування автомобілем VOLVO FL6, державний номерний знак НОМЕР_1 , що рухався в крайній правій смузі руху по дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_3 , що рухався попереду у попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Наведене також свідчить про те, що дії водія ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками (пошкодженнями транспортних засобів), а тому правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законів держави Україна.
З оскаржуваної постанови вбачається, що судом першої інстанції повно, на підставі оцінених в сукупності та взаємозв`язку доказів, наявних у справі, встановлені фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому не приймаються апеляційним судом.
Посилання ОСОБА_1 на помилковість висновків суду першої інстанції щодо доведеності його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються дослідженими судом доказами, яким надана належна оцінка.
Так, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29 жовтня 2024 року о 20.20 год., місце зіткнення транспортних засобів, локалізація їх пошкоджень внаслідок ДТП зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №582198 від 29 жовтня 2024 року та схемі ДТП до нього, яка складена у присутності всіх учасників ДТП та ними підписана, заперечень щодо змісту протоколу і схеми учасники не висловлювали, а також підтверджені поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зокрема, цими доказами доведено, що відбулося зіткнення автомобілю під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем «MAN Curtain-Sided», номерний знак НОМЕР_3 , які до звуження дороги (з двох смуг в одному напрямку до однієї) рухалися в одному напрямку, по одній полосі, а тому ОСОБА_1 , який керував автомобілем, що рухався позаду автомобілю «MAN Curtain-Sided», на виконання вимог пункту 12. 1 Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен був враховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Саме невиконання таких вимог призвело до зіткнення транспортних засобів.
Наведені вище докази підтверджують фактичні обставини ДТП, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність наявними у справі доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 29 жовтня 2024 р. за обставин, зазначених у протоколі серії ААД №582198, та вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Так, аргумент апелянта про те, що він не порушував вимоги пункту 12.1 Правил через те, що відсутні докази перевищення автомобілем, яким він керував, дозволеної швидкості руху, не заслуговує на увагу, оскільки ґрунтується на помилковому тлумачення положень пункту 12.1 Правил, оскільки цей пункт визначає вимогу щодо обрання в залежності від дорожньої обстановки безпечної швидкості, але в межах дозволеної. Тому порушення вимог цього пункту Правил не пов`язано саме з перевищенням дозволених меж швидкості руху транспортних засобів.
Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що зазначений в оскаржуваній постанові суду час вчинення правопорушення – 21 год. не відповідає зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №582198 – 20 год 22 хвил., а також про помилкове зазначення судом, що ОСОБА_1 не працює, тоді як він є військовослужбовцем, про що також зазначено у протоколі, то такі невідповідності (розбіжності) за своєю суттю є описками, які не вплинули на правильність встановлення судом фактичних обставин справи, а саме – обставин дорожньо-транспортної пригоди, і можуть бути виправлені судом на підставі заяви учасника провадження. Наведені описки самі пособі не ставлять під сумнів об`єктивність суду при розгляді справи, на що безпідставно посилається заявник. 
Щодо доводів апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №582198 від 29 жовтня 2024 року вимогам закону.
Суд відхиляє посилання апелянта на відсутність відмітки про отримання ним копії протоколу, оскільки про зворотне свідчить підпис ОСОБА_1 у графі «зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані- правильні».
Зауваження про те, що у графі «свідки чи потерпілі» поліцейський не вказав відомості про свідка ОСОБА_2 , який був пасажиром VOLVO FL6, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , дав пояснення поліцейському, а також про неврахуванням судом цих пояснень, апеляційний суд приймає, натомість пояснення вказаної особи були долучені поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, враховані та оцінені апеляційним судом в сукупністю з іншими доказами у справі.
Стосовно невідповідності вимогам пункту 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, схеми ДТП, яка мала місце 29 жовтня 2024 року (відсутність в схемі відомостей про сліди гальмування коліс транспортних засобів складеної поліцейським, розташування уламків кузова, частинки фарби, уламки скла, сліди рідини та інше), апеляційний суд зауважує, що як схема ДТП, так і протокол про адміністративне правопорушення підписані ОСОБА_1 без зауважень та застережень щодо їх неправильності або неповноти відображення фактичних обставин пригоди, а доказів наявності на місці ДТП слідів гальмування, уламків, осипу скла або інших слідів, наявність яких могла вплинути на встановлення судом механізму ДТП, суду не представлено.
Стосовно розбіжності у кваліфікації допущених ОСОБА_1 порушень Правил, які зазначені у схемі ДТП та у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з того, що в силу вимог статті 256 КУпАП саме у протоколі про адміністративне правопорушення, а не у схемі ДТП уповноважена на його складання особа зазначає зокрема, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тобто відомості, які складають юридичну кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і саме в межах протоколу про адміністративне правопорушення суд розглядає справу про таке правопорушення. Тому суддя першої інстанції обґрунтовано при розгляді цієї справи виходила із юридичної кваліфікації дій ОСОБА_1 , яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №582198.
Стосовно аргументу апелянта про те, що номер пункту Правил, в порушенні якого він звинувачується у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №582198 має виправлення, що суперечить положенням пункту 6 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, апеляційний суд виходить з того, що у вказаному протоколі поліцейським зазначено про порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 12.1 Правил. Вбачається наведення цифр при написання номеру цього пункту, а не виправлення. Крім того, КУпАП не визначає наслідків такого недоліку при оформленні протоколу. 
Щодо посилань апелянта на те, що дорожньо-транспортна пригода 29 жовтня 2024 року сталася не з його вини, а внаслідок порушення другим учасником події – водієм автомобілю «MAN Curtain-Sided», номерний знак НОМЕР_3 , вимог Правил та необхідності надання правової оцінки дій іншого водія щодо порушення Правил, то апеляційний суд виходить з таких міркувань.
В межах даної справи відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП предметом дослідження є саме оцінка правомірності дій водія ОСОБА_1 , відносно якого складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №582198. Оцінка правомірності дій інших осіб судом в межах цієї справи не надається, так як протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 , і саме в межах обставин, у ньому викладених, здійснюється розгляд справи, а з`ясування інших питань виходить за межі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень статей 7, 254, 280 КУпАП.
Апеляційний суд зауважує, що припущення того, що інший учасник ДТП міг припуститися порушень Правил, не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку дотримуватися Правил під час руху транспортного засобу, зокрема, обирати безпечну швидкість з урахуванням дорожньої обстановки, та за встановлених у судовому засіданні обставин - від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що розгляд справи відбувався за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який не був обізнаний про розгляд справи.
Згідно матеріалів справи повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи проводились шляхом надсилання тексту повідомлення у додатку «Viber» на номер телефону, який зазначений ним у поясненнях поліцейському 29 жовтня 2024 року, а також судом було розміщення оголошення на сайті Судова влада. Відомості про надсилання та отримання ОСОБА_1 судових повісток засобами поштового зв`язку відповідно до положень статті 277-2 КУпАП у справі відсутні.
Апеляційний суд виходить з того, що хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у відсутність ОСОБА_1 , але процесуальні права останнього, в тому числі право на доступ до правосуддя, зокрема, право бути почутим судом, поновлені шляхом прийняття його апеляційної скарги, строк на звернення із якою поновлений апеляційним судом, та надання можливості взяти участь у судовому розгляді, але згідно його клопотання він просив розглянути справу за його відсутності через виконання бойових завдань.
Крім того сам по собі факт розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за умови правильних висновків суду по суті справи не є відповідно до положень КУпАП достатньою підставою для скасування постанови судді.
       Апеляційний суд зауважує, що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. 
       Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол. 
       В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, достеменно встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані правопорушення були учинені і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цих правопорушень.
Проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у справі щодо порушення ним вимог підпункту 12.1 Правил і як наслідок – зіткнення з автомобілем «MAN Curtain-Sided», номерний знак НОМЕР_3 , доведена поза розумним сумнівом, оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази на підтримку версії події, викладеної ОСОБА_1 .
Версія події, яка викладена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення особами, які уповноважені на його складання, доведена за допомогою належних та допустимих доказів перед судом.
За такого апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2024 р. суд апеляційної інстанції не вбачає.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124КУпАП, та накладено штраф у розмірі 850 грн., залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т.М.Базовкіна