ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" грудня 2024 р.                                                                     Справа №921/88/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя                                                                       Желік М.Б.
судді                                                                                          Орищин Г.В.
Галушко Н.А.
за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П. 
розглянувши матеріали апеляційних скарг Приватного малого підприємства “Лотос” б/н від 05.08.2024 (№01-05/2232/24 від 05.08.2024) та Тернопільської міської ради № 226/01 від 05.08.2024 (вх. №01-05/2249/24 від 07.08.2024 ) 
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.07.2024 (суддя Чопко Ю.О., повний текст складено 17.07.2024)
у справі №921/88/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Бігма”, вул. Бродівська, 44, м. Тернопіль, 46001 
до відповідача Тернопільської міської ради, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46000 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне мале підприємство “Лотос”, вул. Шевченка, 21/7, м. Теребовля, Тернопільська область, 48100
про скасування запису про право власності та витребування майна із чужого незаконного володіння 

за участю представників сторін: 
від позивача: Притула О.Б.
від відповідача: Друзюк Р.М. (в режимі відеоконференції) 
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Гатало М.Я.

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 08.07.2024 у справі №921/88/20 позовні вимоги задоволено частково. Витребувано з чужого незаконного володіння Тернопільської міської ради земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га, зареєстровану на праві власності на підставі рішення реєстратора Тернопільської міської ради Легінь О.М. 16.08.2019 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48265069 від 16.08.2019 (номер запису 32842810) від 09.08.2019 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Бігма” (код 14053603). Решту позовних вимог відхилено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ПМП “Лотос” звернулася до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.07.2024 у справі №921/88/20 в частині вимоги про витребування з чужого незаконного володіння Тернопільської міської ради земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га, зареєстрованої на праві власності на підставі рішення реєстратора Тернопільської міської ради Легінь О.М. 16.08.2019 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48265069 від 16.08.2019 (номер запису 32842810) від 09.08.2019 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Бігма” (код 14053603) та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимоги про витребування з чужого незаконного володіння Тернопільської міської ради земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га, зареєстрованої на праві власності на підставі рішення реєстратора Тернопільської міської ради Легінь О.М. 16.08.2019 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48265069 від 16.08.2019 (номер запису 32842810) від 09.08.2019 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Бігма” (код 14053603). 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024 справу №921/88/20 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Також не погоджуючись з рішенням Господарського суду Тернопільської області від 08.07.2024 у справі №921/88/20 до Західного апеляційного господарського суду звернувся відповідач – Тернопільська міська рада із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати дане рішення в частині задоволених позовних вимог, прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.08.2024 справу №921/88/20 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желік М.Б., судді Галушко Н.А., Орищин Г.В.
12.08.2024 ухвалою Західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного малого підприємства “Лотос”; відмовлено у задоволенні клопотання Тернопільської міської ради про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.07.2024 у справі №921/88/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Тернопільської міської ради; об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Приватного малого підприємства “Лотос” та Тернопільської міської ради; встановлено учасникам справи строк для подання суду відзивів на апеляційні скарги; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 11.09.2024; витребувано матеріали справи з господарського суду Тернопільської області. 
Представником Тернопільської міської ради 02.09.2024 подано клопотання (вх.№01-04/3768/24) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 задоволено.
06.09.2024 до суду апеляційної інстанції представником позивача подано відзив (вх. № 01-04/5919/24) на апеляційну скаргу Тернопільської міської ради, в якому він просить суд оскаржене рішення залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.
Представником ТОВ “Бігма” 09.09.2024 подано клопотання (вх.№01-04/5920/24) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2024 задоволено.
09.09.2024 до суду апеляційної інстанції представником позивача подано відзив (вх.№ 01-04/5921/24) на апеляційну скаргу ПМП “Лотос”, в якій він просить суд залишити оскаржене рішення без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.  
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 11.09.2024, 16.10.2024 та 20.11.2024 розгляд справи відкладався з підстав зазначених у них. 
Представником Тернопільської міської ради  24.10.2024 подано до суду клопотання (вх.№01-04/7149/24) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.10.2024 задоволено.
В судове засідання 18.12.2024 сторони участь уповноважених представників забезпечили, які надали пояснення щодо вимог апеляційної скарги та просили врахувати їх при винесенні постанови. 
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційні скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційних скарг не підлягають до задоволення, а оскаржуване рішення скасуванню, з огляду на наступне.

1.          Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог, та рішення суду першої інстанції. 

З урахуванням заяви про зміну предмету позовних вимог (вх.№ 3987 від 20.05.2024) Товариство з обмеженою відповідальністю “Бігма” зазначаючи підставою позову незаконне заволодіння відповідачем частиною земельної ділянки, яка належить позивачу на підставі чинного Договору купівлі-продажу та Державного акту, приписи ст.ст. 387, 388 ЦК України та ст.ст. 78, 82, 126 Земельного кодексу України, звернулося до господарського суду з вимогами до Тернопільської міської ради про:
- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, індексний номер: 48265069 від 16.08.2019, номер запису 32842810 від 09.08.2019) реєстратора Тернопільської міської ради Легінь О.М. від 16.08.2019 та державної реєстрації права власності за Тернопільською міською радою на земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га, з одночасним припиненням прав Тернопільської міської ради на земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га, та визнанням права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га за Товариством з обмеженою відповідальністю “Бігма” (код ЄДРПОУ 14053603);
- витребування з чужого незаконного володіння Тернопільської міської ради (код ЄДРПОУ 34334305) земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га, зареєстрованої на праві власності на підставі рішення реєстратора Тернопільської міської ради Легінь О.М. від 16.08.2019 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48265069 від 16.08.2019 (номер запису 32842810) від 09.08.2019 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Бігма” (код ЄДРПОУ 14053603). 
Частково задовільняючи позовні вимоги господарський суд прийшов до наступних висновків: 
-          Тернопільська міська рада спершу продала спільну земельну ділянку Товариству з обмеженою відповідальністю “Бігма”, а за декілька років оформила за собою право власності на ту ж земельну ділянку. Очевидно, що рада заволоділа майном позивача незаконно, без відповідної правової підстави.
-          не є належним способом захисту права або інтересу позивача вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки воно вичерпує свою дію в момент цієї реєстрації, водночас рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; водночас такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.
-          фізичне зайняття особою земельної ділянки, іншого нерухомого майна, користування цими об`єктами, право власності на які зареєстровано за іншою особою (володільцем), не є позбавленням володіння цієї особи. Воно не здатне ані позбавити володільця його володіння, ані створити перешкоди у розпорядженні нерухомим майном, а створює натомість лише перешкоди в користуванні володільцем своїм майном.
-          ефективним способом захисту порушеного права буде вимога позивача про витребування з володіння відповідача нерухомого майна, яка сама по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно.
-          надаючи вірогідності висновкам експертів, суд виходить з того, що саме вони, експерти, повинні були визначити надійність застосованих методів. Якщо такі методи ненадійні, експерти не ґрунтували б на них у своїх висновків. Після реформи доказового права в господарському процесі, проведеної Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності” господарські суди можуть покладати в основу своїх рішень відносно вірогідні докази. Відповідно до ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. За таких обставин суд визнав встановленими ті обставини в справі, на котрі посилається саме позивач.

2. Узагальнені доводи апелянтів, заперечення позивача. 

Вимоги апеляційної скарги Приватного малого підприємства “Лотос” обґрунтовано тим, що оскаржене рішення є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими на підтвердження чого апелянт наводить наступні доводи:
-          судом не застосовано п.1. ст. 30, ст.120 ЗК України (в редакції від 01.01.2002) чинній станом на момент видачі ТОВ “Бігма” державного акту, зважаючи на те, що позивачем жодних правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, а саме викуплених адміністративно-виробничих приміщень, для обслуговування яких було передано у власність земельну ділянку площею 0,1887 га та видано Державний акт на право власності на землю ТР №042067 від 03.07.2022 не надало.
-          відсутність адміністративно-виробничих приміщень, що належать позивачу та знаходяться на спірній земельній ділянці встановлено в ході експертного дослідження експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Олійником В.; актом обстеження земельної ділянки від 25.03.2020, з якого вбачається розташування рибного магазину (власності третьої особи ПМП “Лотос”, згідно витягу № 133942656 від 10.08.2018), та відсутність складу площею 66,4 кв.м. під літ. “П”, про що зазначав позивач першочергово.
-          відсутність як юридичного, так і фактичного існування нерухомого майна, яке належить позивачу на земельній ділянці з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 площею 0,05га. свідчить про відсутність порушеного права та відсутність факту незаконного заволодіння чужим майном. 
-          неврахування зазначених обставин порушує принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній нерухомості, що закріплено положенням ст. 120 ЗК України.
-          судом не застосовано положення ст. 22, ч.2 ст. 127 ЗК України, яка передбачала, що складення державного акта проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. 
-          Державний акт на право власності на землю серія ТР №042067 від 03.07.2002 виданий без проведення вимірювальних робіт; без встановлення фактичного розташування земельної ділянки; без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), без встановлення межових знаків, позивачем протилежного не доведено.
-          представлена позивачем копія технічної документації для підготовки та видачі документів на право користування (володіння) землею ТОВ “Бігма” розроблялася з метою передачі землі в оренду, а не у власність, отже встановлено відсутність землевпорядної документації, на підставі якої видано державний акт на право власності на землю серії ТР № №042067 від 03.07.2002. Вказане унеможливлю здійснення ідентифікацій спірної земельної ділянки.
-          наявним у матеріалах справи висновком №10307 від 05.03.2024 встановлено, що державний акт та правовстановлюючі (правопосвідчуючі) документи не відображають просторове розміщення земельної ділянки, а лише її конфігурацію та загальні відомості про неї. Відомості щодо просторового розміщення земельної ділянки містяться в ДЗК, які вносяться у відповідності до технічної документації на відповідні земельні ділянки.
-          усі експертні висновки, що містяться у матеріалах справи свідчать, що встановити факт накладення земельних ділянок не вбачається за можливе, у зв`язку з відсутністю відомостей (значень координат) про розташування зовнішніх меж земельної ділянки.
-          під час розгляду господарським судом справи № 921/816/21 за позовом ПМП “Лотос” до ТОВ “Бігма” та Тернопільської міської ради про визнання недійсним Державного акту на право власності на землю серії ТР №042067 від 03.07.2002 було дослідження зазначений доказ та встановлено факт відсутності порушеного права власника чи землекористувача земельних ділянок, на які ТОВ “Бігма” видано державний акт, що підлягає захисту. Саме з цих підстав, в задоволенні позовних вимог відмовлено.
-          наявна в матеріалах справи довідка 6-зем, підтверджує, що станом на момент надання земельної ділянки ПМП “Лотос” в оренду, користувачем земельної ділянки був не позивач, а ВАТ “Ватра”.
-          проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки скаржнику площею 0,0500 га по вул. Бродівська, 44 з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 пройшов державну експертизу на відповідність нормам чинного законодавства та відповідає містобудівній документації; усі вишукування та землевпорядні роботи по проектуванню (формуванню) земельної ділянки відображено у матеріалах, що є складовими проекту землеустрою щодо її відведення. 
-          виділена скаржнику земельна ділянка обтяжена нерухомим майном, власником якого є ПМП “Лотос” (копія витягу №133942656) та цільове призначення якої – для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Спірна земельна ділянка використовується скаржником понад 20 років у господарській діяльності та ним же вноситься орендна плата у строки визначені договором оренди від 19.07.2019.

Вимоги апеляційної скарги Тернопільської міської ради обґрунтовано тим, що оскаржене рішення винесене з порушенням норм процесуального права, яке призвело до неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 277 ГПК України є підставами для його скасування, на підтвердження чого апелянт наводить доводи, що є аналогічними тим, що викладенні в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю “Лотос”. 

Товариство з обмеженою відповідальністю “Бігма” не погоджуючись із доводами апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю “Лотос” та Тернопільської міської ради зазначає наступні обґрунтування на їх спростування: 
-          рішенням Тернопільської міської ради від 28.02.2002  “Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення Товариству з обмеженою відповідальністю “Бігма” вирішено продати у власність позивача земельну ділянку площею 1887,0 кв.м., яка розташована за адресою по вул. Бродівська, 44 і використовується під обслуговування викуплених адміністративно-виробничих приміщень, на затверджених у п.2, 3 цього рішення умовах договору купівлі-продажу.
-          відповідач придбав земельну ділянку для здійснення підприємницької діяльності на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2002 укладеного з Тернопільською міською радою, зазначений правочин є чинним, в судовому порядку не визнано недійсним. Більше того, рішенням господарського суду Тернопільської області від 15.06.2022 у справі № 921/816/21 відмовлено у задоволенні позовних вимог ПМП “Лотос” до ТОВ “Бігма” про скасування рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на землю від 03.07.2002 серії ТР №042067, що в порядку положень ст. 75 ГПК України не підлягає повторному доведенню.
-          висновком експертів Незалежного інституту судових експертиз №10307 від 05.03.2024 за результатами проведення додаткової комісійної судової земельно-технічної експертизи за результатами шифрування, векторизації схеми прив`язки кутів повороту  із зазначенням земельної ділянки площею 0,0476 га., яка міститься у технічній документації для підготовки та видачі документів на право користування (володіння) землею складеної ДП “Земельно-кадастрове бюро” при Тернопільському міському відділі земельних ресурсів станом на 2001 рік та співставлення її із фактичним розташуванням будівель та споруд, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 та земельна ділянка площею 0,0476 га за адресою м.Тернопіль, вул. Бродівська, 44, що вказана у державному акті на право власності на землю від 03.07.2002 та яка входить до складу земельної ділянки загальною площею 0,01887 га та частково перетинаються в площині, в результаті чого утворилася пляма накладання. 
-          скаржником не долучено жодних доказів на спростування вказаних висновків експертиз. Не підтверджено доказами і його твердження про неможливість встановлення зазначених обставин за результатами шифрування та векторизації, схеми прив`язки кутів поворотів.
-          щодо ідентифікації земельної ділянки, зазначає, що згідно договору від 27.02.2020 укладеного з ТОВ “СМП “Геодезія” виконавець виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,0476 га. 
-          з метою присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру позивач звернувся до відділу у м.Тернопіль Міськрайонного управління у Тернопільському районі та м.Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, натомість рішенням  №РВ-6100755602020 від 23.04.2020 відмовлено, оскільки висновком щодо перевірки електронного документа вставлено перетин вказаних земельних ділянок з земельною ділянкою кадастровий номер 6110100000:03:001:0316 (площа співпадіння 97,1706%).

3. Фактичні обставини справи, правильно встановлені судом першої інстанції за результатами оцінки доказів.

Рішенням постійної комісії Тернопільської міської ради від 22.01.2001 погоджено питання вилучення у ВАТ “ВАТРА” земельних ділянок загальною площею 0,8397 га і надання їх в оренду терміном на 25 років ТОВ “Бігма” для обслуговування викуплених будівель і приміщень, за адресою вул. Бродівська, 44.
31.01.2001 Тернопільською міською радою прийнято рішення №111, п.1. якого вилучено з користування Відкритого акціонерного товариства “ВАТРА” (ід.код. 00214267) земельну ділянку площею 0,08697 га, за адресою вул. Бродівська, 44, враховуючи письмову згоду землекористувача.
Пунктом 1.1. даного рішенні надано в оренду, терміном на 25 років Товариству з обмеженою відповідальністю “Бігма” (ід.код. 14053603) наступні земельні ділянки:
- площею 0,1411 га, для обслуговування викуплених адміністративно-виробничих приміщень, за адресою вул. Бродівська, 44;
- площею 0,6507 га, для обслуговування викуплених виробничих приміщень, за адресою вул. Бродівська, 44;
- площею 0,0779 га, для обслуговування викуплених тимчасових складських приміщень, за адресою вул. Бродівська, 44.
Рішенням №188 від 14.02.2001 Тернопільської міської ради внесено зміни в рішення №111 від 31.01.2001, а саме в тексті замість площею “0,08697 га” читати площею “0,8697 га”.
28.02.2002 на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, Указів Президента України за №608/95 від 12.07.1995 “Про приватизацію та оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності”, за №22/99 від 19.01.1999 “Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення”, рішення міської ради від 06.03.2000 “Про приватизацію земельних ділянок в м. Тернополі” двадцятою сесією третього скликання Тернопільської міської ради прийнято рішення “Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення Товариству з обережною відповідальністю “Бігма””, згідно з яким Тернопільська міська рада вирішила:
- продати у власність ТОВ “Бігма” (ідентифікаційний код 14053603) земельну ділянку площею 1 887,0 кв.м, яка розташована по вул. Бродівській, 44 і використовується під обслуговування викуплених адміністративно-виробничих приміщень, на затверджених у п.п. 2, 3 цього рішеннях умовах договору купівлі-продажу (п. 1);
- затвердити ціну продажу земельної ділянки, зазначеної в п. 1 даного рішення, в розмірі 20 000 грн. (п. 2);
- затвердити умови договору купівлі-продажу земельної ділянки, зазначеної в п. 1 рішення (додається) (п. 3).
28.03.2002 між Тернопільською міською радою (далі Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Бігма” (далі Покупець) укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності (далі Договір від 28.03.2002).
Продавець на підставі рішення Тернопільської міської ради від 28.02.2002 продав, а Покупець купив земельну ділянку з усіма обтяженнями і сервітутами, загальною площею 1 887,0 кв.м, яка розташована на території Тернопільської міської ради за адресою: місто Тернопіль, вул. Бродівська, 44, згідно з планом земельної ділянки, що додається, в межах: ділянка від А до Б землі товариства “Люізо”, від Б до В землі ВАТ “Ватра”, від В до А землі відділу шляхів і споруд зовнішнього благоустрою; ділянка №2 від А до Б землі ВАТ “Ватра”, від Б до А землі відділу шляхів і споруд зовнішнього благоустрою (п.1.1. Договору від 28.03.2002).
Цільове призначення земельної ділянки, зазначеної в п.1.1. для обслуговування викуплених адміністративно-виробничих приміщень (п.1.2. Договору від 28.03.2002).
Пунктом 1.3. Договору від 28.03.2002 сторони визначили обмеження щодо земельної ділянки, яка є предметом Договору.
Грошова оцінка земельної ділянки становить 152 404,25 грн. (п.2.1. Договору від 28.03.2002).
Ціна продажу земельної ділянки за Договором 20 000,00 грн. (п.2.2. Договору від 28.03.2002).
Покупець здійснює оплату протягом 60 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору (п.2.4. Договору від 28.03.2002).
Покупець має право до закінчення терміну сплати здійснити повну оплату вартості земельної ділянки (п.2.6. Договору від 28.03.2002).
Пп. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.4., 3.1.5., 3.1.6 п. 3.1 Договору від 28.03.2002 сторони передбачили, зокрема, обов`язок Покупця здійснити платежі вартості земельної ділянки в строки та в розмірах, що передбачені розділом 2 цього Договору. З моменту укладення цього Договору і до моменту відведення земельної ділянки в натурі не продавати повністю або по частинах нерухоме майно, що належить йому на праві власності і розміщене на даній земельній ділянці. Дотримуватись обтяжень сервітутів, що накладені та встановлені на придбану земельну ділянку (забезпечувати безкоштовне і безперешкодне використання об`єктів загального користування (пішохідні та автомобільні дороги, об`єкти інженерної інфраструктури), що зареєстровані на земельній ділянці на момент реєстрації заяви, можливість доступу на земельну ділянку відповідних служб для обслуговування і ремонту об`єктів загального користування та інженерної інфраструктури, розміщення на земельній ділянці межових і геодезичних знаків та під`їздів до них тощо).З моменту виникнення права власності на придбану земельну ділянку за цим Договором сплачувати земельний податок в розмірах і порядку, передбачених Законом України “Про плату за землю”. Зареєструвати цей Договір у встановленому законом порядку.
Відповідно до пп. 3.2.1-3.2.4 п. 3.2 Договору від 28.03.2002 продавець зобов`язався не пізніше 30 днів після підписання цього Договору відвести земельну ділянку в натурі (на місцевості) за участю Покупця. Прийняти здійснену покупцем оплату вартості земельної ділянки в розмірі та в терміни, обумовлені розділом 2 цього договору. Протягом 10 календарних днів з моменту здійснення покупцем першого платежу, зареєструвати даний договір у місцевій раді. Протягом 30 календарних днів з моменту повної сплати покупцем вартості земельної ділянки видати покупцю державний акт на право приватної власності на землю.
Продавець гарантує, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору, входить до категорії земель, що можуть бути приватизовані згідно законодавства України, вільна від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, про які на момент підписання цього договору продавець чи покупець не міг знати. Продавець стверджує, що дана земельна ділянка нікому іншому не продана, в спорі і під забороною (арештом) не перебуває (п.5.1. Договору від 28.03.2002).
Покупець ознайомився з додатками до цього договору, зазначеними в п.10.6., оглянув земельну ділянку в натурі, ознайомився з її кількісними і якісними характеристиками (п.5.2. Договору від 28.03.2002).
Обов`язок продавця передати земельну ділянку покупцю вважається виконаним і право власності на земельну ділянку переходить до покупця після повної сплати вартості земельної ділянки відповідно до розділу 2 цього договору, одержання покупцем державного акту на право власності на землю та після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (п.6.1. Договору від 28.03.2002).
З моменту виникнення у покупця права власності на земельну ділянку встановлений раніше правовий режим і всі правовстановлюючі документи про право власності покупця на користування цієї земельної ділянки втрачають чинність (п.6.2. Договору від 28.03.2002).
Цей договір є обов`язковим для сторін з моменту його підписання обома сторонами (п.10.1. Договору від 28.03.2002).
Цей договір підлягає нотаріальному посвідченню та реєстрації у Тернопільській міській раді в місячний термін з моменту його підписання сторонами (п.10.2. Договору від 28.03.2002).
Цей договір і документ про сплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і видачі державного акта на право власності на землю (п.10.3. Договору від 28.03.2002).
Зазначений правочин підписано повноважними представниками сторін, підписи скріплено печатками юридичних осіб.
04.04.2002 Договір від 28.03.2002 договір посвідчено державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №І046.
03.07.2002, на підставі вказаного вище рішення 20 сесії 3 скликання Тернопільської міської ради від 28.02.2002, Товариству з обмеженою відповідальністю “Бігма” видано Державний акт на право власності на землю серії ТР №042067, який скріплено підписом голови Тернопільської міської ради, засвідчено гербовою печаткою та зареєстровано в книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю за №13.
В той же час, рішенням Тернопільської міської ради №7/30/128 від 22.11.2018 надано дозвіл Приватному малому підприємству “Лотос” (код ЄДРПОУ 21153067) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на п`ять років площею 0,0500 га для обслуговування нежитлового приміщення за адресою вул. Бродівська, 44.
Згідно довідки Відділу у м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №827/177-19 від 21.03.2019, земельна ділянка площею 0,0500 га за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська. 44, що проектується для відведення в оренду ПМП “Лотос” для обслуговування нежитлового приміщення на підставі рішення сесії Тернопільської міської ради №7/30/128 від 22.11.2018, належить до земель комунальної власності та перебуває в постійному користуванні ВАТ “Ватра”.
Заявою від 02.04.2019 ТОВ “Ватра-Укр” (правонаступник ВАТ “Ватра”) дало згоду на вилучення із постійного користування земельної ділянки площею 0,0500 га, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44 для обслуговування нежитлового приміщення, яке належить ПМП “Лотос”.
Заява посвідчена приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т. та зареєстровано в реєстрі за №2201.
25.04.2019 ПМП “Лотос” звернулося до міського голови з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0500 га для обслуговування будівель торгівлі ПМП “Лотос” за адресою м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44.
06.06.2019 Тернопільською міською радою прийнято рішення №7/35/183 яким:
- затверджено Приватному малому підприємству “Лотос” (код ЄДРПОУ 21153067) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0500 га для обслуговування нежитлового приміщення за адресою вул. Бродівська, 44 (п.1);
- припинено Товариству з обмеженою відповідальністю “Ватра-Укр” (код ЄДРПОУ 00214267) право користування частиною земельної ділянки площею 0,0500 га за адресою вул. Бродівська, 44 враховуючи письмову згоду землекористувача (п.2);
- надано Приватному малому підприємству “Лотос” (код ЄДРПОУ 21153067) земельну ділянку (кад. номер 6110100000:03:001:0316) площею 0,0500 га в оренду терміном на п`ять років для обслуговування нежитлового приміщення за адресою вул. Бродівська, 44.
19.07.2019 між Тернопільською міською радою (Орендодавець) та ПМП “Лотос” (Орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до п.1 якого oрендодавець на підставі рішення Тернопільської міської ради від 06.06.2019 №7/35/183 передає, а oрендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення – землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою вул. Бродівська, 44.
В оренду передається земельна ділянка, кадастровий номер 6110100000:03:001:0316, загальною площею 0,0500 га, у тому числі – землі під соціально-культурними об`єктами (п.2 Договору).
Договір укладено терміном на п`ять років з 06.06.2019 до 06.06.2024. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 Договору).
Актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду для обслуговування нежитлового приміщення за адресою вул. Бродівська, 44 у м. Тернополі від 19.07.2019 Орендодавець (Тернопільська міська рада) передала в оренду Орендарю (ПМП “Лотос”) земельну ділянку загальною площею 0,0500 га в оренду терміном на п`ять років з 06.06.2019 до 06.06.2024 для обслуговування нежитлового приміщення.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що матеріали справи не містять доказів поновлення договору оренди землі від 19.07.2019 після закінчення строку його дії 06.06.2024. Уповноваженим представником ПМП “Лотос” в судових засіданнях під час апеляційного перегляду даної справи вказаного не спростовано, натомість надано пояснення щодо неможливості вчинення будь-яких дій щодо вказаної земельної ділянки з огляду на накладення на неї арешту. 
16.08.2019 реєстратором Тернопільської міської ради Легінь О.М. здійснено реєстрацію права власності за відповідачем - Тернопільською міською радою на земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га, номер запису 32842810.
13.11.2019 в інтересах позивача - ТОВ “Бігма” поданий адвокатський запит № 13/11 до Тернопільської міської ради про надання наступної інформації:
- чи приймались Тернопільською міською радою (іншим органом) рішення про скасування (внесення змін) до рішення 20 сесії 3 скликання Тернопільської міської ради від 28.02.2002 про передачу у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,1887 га по вул. Бродівська, 44, м. Тернопіль?
- чи скасовувався державний акт на право власності на землю серії ТР № 042067, виданий Тернопільською міською радою від 03.07.2002 ?
- на підставі яких правовстановлюючих документів було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48265069 від 16.08.2019 та була здійснена реєстрація права власності (номер запису 32842810) від 09.08.2019 за Тернопільською міською радою на земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га?
На вказаний запит була надана відповідь № 14314/05-Ф від 19.11.2019 про те, що рішення Тернопільської міської ради про скасування (внесення змін) до рішення 20 сесії З скликання Тернопільської міської ради від 28.02.2002 та про скасування державного акту на право власності на землю серії ТР № 042067 від 03.07.2002 року не приймались.
На замовлення позивача - ТОВ “Бігма” згідно договору від 27.02.2020 ТОВ “СМП Геодезія” виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,0476 га.
З метою присвоєння даній земельній ділянці кадастрового номеру позивач звернувся із заявою №9705377962020 від 09.04.2020 до Відділу у м. Тернопіль Міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.
Рішенням № РВ-6100755602020 від 23.04.2020 позивачу відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 0,0476 га.
Висновком щодо перевірки електронного документа встановлено, що: перетин земельних ділянок з ділянкою 6110100000:03:001:0316, площа співпадає на 97,1706%.
В межах даної справи було призначено ряд судових експертиз за результатами яких одержано наступні висновки.
Висновком експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1279/20-22 від 14.09.2021 (том 4 а.с. 215-224) за результатами проведеної земельно-технічної експертизи у господарській справі №921/88/20 встановити накладення (повністю або частково) меж земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га, яка належить Тернопільській міській раді та надана в оренду ПМП “Лотос” за договором оренди землі від 07.08.2019 №6176 на земельну ділянку площею 0,0476 га, що входить до складу земельної ділянки загальною площею 0,1887 га, яка була надана у власність Товариству з обмеженою відповідальністю “Бігма” для обслуговування викуплених адміністративно-виробничих приміщень відповідно до Державного акту на право власності на землю Серія ТР №042067, що зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю за №13 від 03.07.2002 не вбачається за можливе.
Враховуючи відповідь на перше запитання стверджувати про порушення меж (або накладання) в конкретній частині та на якій саме площі земельних ділянок не вбачається можливим. А тому, перетин земельних ділянок має місце виключно на підставі рішення №РВ-6100755602020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 23.04.2020. Площа такого перетину (накладання) становить 0,0463 га.
Висновком експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1433/1434/20-22 від 14.09.2021 (том 5 а.с.42-48) за результатами проведеного земельно-технічного дослідження щодо відповідності вимогам земельного законодавства та іншим нормативно-правовим актам з питань землеустрою та землекористування копії Технічної документації для підготовки та видачі документів на право користування (володіння) землею, Товариство з обмеженою відповідальністю “Бігма”, викуплені будівлі та споруди за адресою вул. Бродівська, 44, Тернопіль-2001, - надати висновок не вбачається за можливе, у зв`язку з представленням неповного пакету документів досліджуваної документації із землеустрою, однак можна стверджувати, що надана копія Технічної документації немає відношення до видачі Державного акту на право власності на землю серії ТР №042067, виданого Тернопільською міською радою від 03.07.2002, оскільки представлений перелік документів вказує, що земельні ділянки передавалися ТОВ “Бігма” у строкове користування, а не у власність.
Враховуючи відсутність графічних матеріалів у наданій копії Технічної документації для підготовки та видачі документів на право користування (володіння) землею Товариства з обмеженою відповідальністю “Бігма” на викуплені будівлі та споруди за адресою вул. Бродівська, 44 в м. Тернопіль та відсутність відомості обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних кутів меж земельної ділянки, встановити межі спірної земельної ділянки та її фактичне місце розташування згідно копії технічної документації та копії Державного акту на право власності на землю серії ТР №042067 – не можливо.
Висновком експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №44/22-22 від 11.11.2022 (том 6 а.с. 3-10) за результатами проведення земельно-технічної експертизи у господарській справі №921/88/20 встановити накладення перетин межі земельної ділянки (повністю або частково) з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га, яка належить Тернопільській міській раді та надана в оренду ПМП “Лотос” за договором оренди землі від 07.08.2019 №6176, на земельну ділянку площею 0,0476 га, що входить до складу земельної ділянки загальною площею 0,1887 га, яка була надана у власність Товариству з обмеженою відповідальністю “Бігма” для обслуговування викуплених адміністративно-виробничих приміщень відповідно до Державного акту на право власності на землю Серія ТР №042067, що зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю за №13 від 03.07.2002 не вбачається за можливе.
Враховуючи відповідь на перше запитання стверджувати про порушення меж (або накладання) в конкретній частині та на якій саме площі земельних ділянок не вбачається можливим. А тому, перетин земельних ділянок має місце виключно на підставі рішення №РВ-6100755602020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 23.04.2020. Площа такого перетину (накладання) становить 0,0463 га.
Висновком експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №371-Е від 16.05.2023 (том 6 а.с. 132-141) за результатами проведеного земельно-технічного дослідження, встановлено, що з наданих на дослідження документів вбачається, що земельна ділянка ПМП “Лотос” площею 0,05 га з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 яка належить Тернопільській міській раді та надана в оренду ПМП “Лотос” за договором оренди землі від 07.08.2019 №6176 накладається на земельну ділянку площею 0,0476 га, що входить до складу земельної ділянки загальною площею 0,1887 га (0,1411 га + 0,0476), відповідно до Державного акту на право власності на землю Серія ТР №042067, зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю за №13 від 03.07.2002 та надана у власність ТОВ “Бігма”.
Площа накладення вищезазначених ділянок становить 0,0464 га. У процентному вираженні накладення може становити 97,48%.
Висновком експертів Незалежного інституту судових експертиз №10307 від 05.03.2024 (том 10 а.с. 72-132) за результатами проведення додаткової комісійної судової земельно-технічної експертизи, встановити чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га, яка належить Тернопільській міській раді та надана в оренду ПМП “Лотос” за договором оренди землі від 07.08.2019 №6176 та земельна ділянка площею 0,0476 га за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44 із конфігурацією, площею та межами, що зазначені в Державному акті на право власності на землю від 03.07.2002 (бланк серії ТР №042067) та яка входить до складу земельної ділянки загальною площею 0,1887 га, не вбачається за можливе у зв`язку із відсутністю відомостей (значень координат) про розташування зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,0476 га за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44, що вказана у Державному акті на право власності на землю від 03.07.2002 (бланк серії ТР №042067).
Разом з тим, за результатами шифрування, векторизації схеми прив`язки кутів повороту із зазначенням земельної ділянки площею 0,0476 га, яка міститься в технічній документації для підготовки та видачі документів на право користування (володіння) землею складена ДП “Земельно-кадастрове бюро” при Тернопільському міському відділі земельних ресурсів станом на 2001 рік та співставленням її із фактичним розташуванням будівель та споруд, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 та земельна ділянка площею 0,0476 га за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44, що вказана в в Державному акті на право власності на землю від 03.07.2002 (бланк серії ТР №042067) та яка входить до складу земельної ділянки загальною площею 0,1887 га частково перетинаються в площині, в результаті чого утворилась пляма накладання.

4. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.  

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (див., зокрема, пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №    910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, п. 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22).
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту її права чи інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19, від 25.01.2022 у справі № 143/591/20).
Слід також зазначити, що у певних випадках спосіб захисту імперативно “прив`язаний” до певного складу правопорушення. У таких випадках можна стверджувати, що спосіб захисту визначений законом (встановлений законом), тобто термін “встановлений законом” означає не просто те, що він названий в законі (наприклад, є в переліку статті 16 ЦК України, статті 20 Господарського кодексу України), а те, що спосіб захисту за його змістом кореспондує конкретному правопорушенню. У цих випадках положення частини першої статті 5 ГПК України (аналогічне - у частині першій статті 5 ЦПК України) вимагає, щоб суд застосував саме такий спосіб захисту (п. 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №    916/1174/22).    
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17.12.2014 у справі № 6-140цс14, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 погодилася з цим висновком Верховного Суду України, оскільки задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.
Таким чином, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.
Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна з чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 та № 911/3749/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17.
При цьому, у справі № 19/028-10/13 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що задоволення позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень виконкому міськради щодо оформлення права власності на спірне нерухоме майно за відповідачами, визнання недійсними договорів міни, укладених між цими відповідачами стосовно спірного майна, та визнання за позивачем права власності на вказане майно не призвело б до відновлення володіння позивачем вказаним майном, а отже, зазначені вимоги не є ефективним засобом захисту позивача у цій справі. Право власника на витребування свого майна із чужого незаконного володіння не є похідним від наведених вимог, воно зберігається за власником за наявності умов, викладених у статтях 387, 388 ЦК України, що й повинно бути доведено в суді.
У постанові від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на свої попередні висновки про те, що за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову щодо такого майна, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння, є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13(пункт 10.29), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц(пункт 146)), незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387, 388 ЦК України), чи в порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України), чи в порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 38)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №    916/1608/18 також зазначено, що однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої  статті 27 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 115, 116), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункт 98).
Відповідачем за позовними вимогами про витребування (повернення, стягнення) нерухомого майна завжди є особа, за якою зареєстроване право на нерухоме майно, оскільки саме така особа як книжковий володілець (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20, пункт 70), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 61) та постанови Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 329/1114/19-ц, від 01.08.2021 у справі № 329/253/20, від 21.04.2022 у справі № 759/10589/13-ц) може бути позбавлена майна в разі задоволення позову.
У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. Такий висновок сформований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19).
Судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи також враховано висновки, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13, яка містить вичерпні висновки щодо застосування ст. ст. 387, 388 та 392 ЦК України до подібних правовідносин про неможливість одночасного застосування вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності у тих випадках, коли належним способом захисту є саме витребування майна.
В спростування доводів скаржників щодо відсутності технічної документації, як передумови для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку позивача, не доведення позивачем наявності об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці, що викуплена ним у відповідача, колегія суддів, зазначає, що під час розгляду господарським судом Тернопільської області справи №921/816/21 за позовом ПМП “Лотос” до Тернопільської міської ради, ТОВ “Бігма” про скасування Рішення 20 сесії 3 скликання Тернопільської міської ради від 28.02.2002 про передачу у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,1887 га ТОВ “Бігма”; та визнання недійсним Державного акту на право власності на землю серія ТР № 042067 від 03.07.2002, виданого ТОВ “Бігма” на земельну ділянку площею 0,1887 га на підставі Рішення 20 сесії 3 скликання Тернопільської міської ради від 28.02.2002 за результатом якого рішенням від 15.06.2022, яке набрало законної сили 08.07.2022 відмовлено у задоволенні позовних вимог та  судом встановлено наступне.
27.09.2000 між Відкритим акціонерним товариством “Ватра”, як продавцем, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю “Бігма”, як покупцем, з другої сторони, укладено Договір купівлі-продажу споруд з територіями за №1/134, надалі Договір №1/134.
Перелік нерухомого майна, яке є предметом укладеного правочину, наведено у п. 1.1 Договору №1/134, а саме: склад мастил, насосна станція, склад солі, прохідна, цех, будівля, газорозподільник, навіс, склад, склад, склад, склад, склад, склад.
Згідно з п. 1.2 - 1.3 Договору №1/134 продавець стверджує, що вказані споруди з територіями, не продані, не відчужені іншим особам, в спорі і під забороною (арештом) не перебувають, прав щодо них у третіх осіб немає. Адреса споруд з територіями, які продаються: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44; загальна площа 8 697 м2.
З наявної в матеріалах справи довідки ВАТ “Ватра” за №111/236 вбачається, що відповідно до Указу Президента України “Про корпоратизацію підприємств” та наказу Мінмашпрому України №402 на базі Державного підприємства “Ватра” було створено відкрите акціонерне товариство “Ватра”. Товариству “Ватра” згідно наказу №402 та переліку нерухомого майна, що передається у власність було передано прохідну, яка була включена до статутного фонду ВАТ “Ватра”. Зазначений об`єкт знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44 і приміщення прохідної площею 92,1 продане ТОВ “Бігма” згідно договору №1/134.
Відповідно до довідки ВАТ “Ватра” за №111/237 Товариству “Ватра” згідно наказу №402 та переліку нерухомого майна, що передається у власність було передано цех (814 м кв.), який входив до корпусу допоміжних цехів та був включений до статутного фонду ВАТ “Ватра”. Зазначений об`єкт знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44 і був проданий ТОВ “Бігма” згідно договору №1/134.
З довідки ВАТ “Ватра” за №111/238 вбачається, що згідно наказу №402 та переліку нерухомого майна, що передається у власність було передано насосну станцію (81,6 кв.м), склад мастил (63,8 м кв.), будівлю (11,9 м кв.), склад (100,4 м кв.) та склад солі (28,9 м кв.), які входили до будівлі котельні та були включені до статутного фонду ВАТ “Ватра”. Зазначені об`єкти знаходяться за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44 і були продані ТОВ “Бігма” згідно договору №1/134.
П. 2.1 Договору №1/134 визначено, що ціна споруд з територіями, що продаються, складає: 20 176 грн 21 коп., в тому числі ПДВ.
Відповідно до п. 4.1 - 4.2 Договору №1/134 продавець зобов`язаний передати споруди з територіями покупцю за актом прийому-передачі на протязі десяти днів з моменту підписання даного договору. Продавець зобов`язаний: у визначені даним договором строки оплатити продані продавцем споруди з територіями; прийняти продані споруди з територіями протягом терміну, зазначеного в п. 4.1 даного договору.
Право власності у покупця на споруди з територіями виникає з моменту підписання акту їх прийому-передачі за даним договором (п. 4.3 Договору №1/134).
П. 5.1 договору №1/134 сторони погодили, що останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань.
Зазначений правочин підписано повноважними представниками сторін, підписи скріплено печатками юридичних осіб.
Зважаючи на те, що договір купівлі-продажу №1/134 від 27.09.2000 укладено до набрання чинності Цивільним кодексом України, при вирішенні питання стосовно його відповідності вимогам щодо форми, змісту, волі сторін (тобто умовам дійсності угод) підлягають застосуванню норми, що діяли в момент укладення такого договору, тобто Цивільного кодексу УРСР (надалі - ЦК УРСР) .
04.10.2000 між ВАТ “Ватра” та ТОВ “Бігма” складено та підписано Акт “Про прийомку-передачу споруд з територіями”, з якого вбачається, що згідно з п. 4.1 Договору №1/134 купівлі-продажу споруд з територіями від 27.09.2000 комісія від ВАТ “Ватра” передала, а ТОВ “Бігма” прийняла визначені Договором №1/134 об`єкти. Відповідно, саме з даного часу ТОВ “Бігма” стало власником майна, яке є предметом вказаного вище правочину.
Слід зазначити, що на момент укладення договору купівлі-продажу споруд з територіями №1/134 від 27.09.2000 порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні регулювався Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена  наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України за №121 від 09.06.1998.
22.01.2001 Постійною комісією Тернопільської міської ради було прийнято рішення за №88 н.6, згідно з яким погоджено вилучення у ВАТ “Ватра” земельних ділянок загальною площею 0,8697 га та надання їх в оренду терміном на 25 років ТОВ “Бігма” для обслуговування викуплених будівель і приміщень за адресою вул. Бродівська, 44.
На підставі Рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №111 від 31.01.2001 “Про вилучення та надання в користування земельних ділянок”, з врахуванням рішення за №188 від 14.02.2001 “Про внесення змін в рішення виконавчого комітету”, прийнятим за наслідками звернення ТОВ “Бігма”, ВАТ “Ватра”, з користування ВАТ “Ватра” вилучено земельну ділянку площею 0,08697 га за адресою: вул. Бродівська, 44, враховуючи письмову згоду землекористувача, та надано в оренду ТОВ “Бігма”, терміном на 25 років наступні земельні ділянки: площею 0,1411 га для обслуговування викуплених адміністративно-виробничих приміщень, за адресою вул. Бродівська, 44; площею 0,6507 га, для обслуговування викуплених виробничих приміщень, за адресою вул. Бродівська, 44; площею 0,0779 га, для обслуговування викуплених тимчасових складських приміщень, за адресою вул. Бродівська, 44.
13.04.2001 між Тернопільською міською радою та ТОВ “Бігма” укладено Договір оренди земельних ділянок (0,0476 га та 0,1411 га).
Наведене, свідчить про те, що будучи власником нерухомого майна, яке знаходиться на земельній ділянці несільськогосподарського призначення та, відповідно, орендарем землі згідно з укладеним правочином, ТОВ “Бігма” мало право відповідно до Указу №32/99 придбати землю, на якій знаходилось відповідне майно.
В матеріалах справи також наявна копія виготовленої ДП “Земельно-кадастрове бюро” технічної документації для підготовки та видачі документів на право користування (володіння) землею ТОВ “Бігма” (викуплені будівлі та споруди за адресою вул. Бродівська, 44, м. Тернопіль). Зазначена технічна документація розроблена, зокрема, з урахуванням вказаного вище правочину, містить Акт визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок № 1 та № 2, плани встановлення меж земельних ділянок площею 0,1411 га та площею 0,0476 га з описом таких меж та схеми прив`язки кутів поворотів.
Вартість земельної ділянки несільськогосподарського призначення визначено на підставі експертної грошової оцінки, проведеної Тернопільським міським відділом земельних ресурсів.
За даних обставин, суд погоджується з доводами Тернопільської міської ради про відсутність порушень чинного законодавства органом місцевого самоврядування при прийнятті оспорюваного рішення від 28.02.2002.
Посилання позивача на Порядок зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України за №502 від 11.04.2002, суд вважає безпідставним, оскільки вказаний Порядок визначає механізм щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у власності громадянина або юридичної особи. Однак, власником землі ТОВ “Бігма” стало лише після отримання Державного акту на право власності на землю.
Також слід зазначити, що Інструкція №43 не містить конкретного визначення, як саме повинні бути встановлені межі земельної ділянки в натурі, та які саме документи при цьому повинні бути складені.
Питання визначення порядку встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками було врегульовано Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів за №376 від 18.05.2010 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №391/17686 від 16.06.2010, яка втратила чинність 14.09.2021 на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України за №127 від 13.08.2021.
Згідно з п. 1.2 згаданої Інструкції встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.
В п. 2 зазначеного вище Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів було установлено, що межові знаки, які встановлені з метою закріплення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) до набрання чинності цим наказом, є дійсними і підлягають заміні лише при добровільному зверненні власника (користувача) земельної ділянки.
П. 4.1  Інструкції №376  було передбачено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок.
З огляду на наведене, помилковими, на думку суду, є твердження позивача про те, що відсутність акту про винесення меж спірних земельних ділянок в натурі (на місцевості) свідчить про неправомірність набуття відповідачем 2 права власності на земельні ділянки.
Окрім того, як вже зазначалось вище, п. 1.2 Інструкції №43 визначено, що форму державного акту на право власності на землю затверджено постановою Кабінету Міністрів України за №440 від 24.03.1999 “Про Порядок подання заяви (клопотання) про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення та форму державного акта на право власності на землю”.
П. 1 даного Порядку передбачено, що громадяни – суб`єкти підприємницької діяльності та юридичні особи України, які є власниками об`єктів нерухомого майна, в тому числі об`єктів незавершеного будівництва та законсервованих об`єктів, що приватизовані (відчужені) відповідно до законодавства України, подають відповідно заяву та клопотання про купівлю земельних ділянок несільськогосподарського призначення, на яких ці об`єкти розташовані, за зразками згідно з додатками: щодо земель комунальної власності - до відповідної сільської, селищної, міської ради або уповноваженого ними органу.
Вказаний державний акт реєструвався місцевими державними органами земельних ресурсів в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю.
Проаналізувавши оспорюваний у даній справі Державний акт на право власності на землю, суд погоджується з доводами Тернопільської міської ради про повну відповідність останнього затвердженій формі.
Колегія суддів в порядку положень, ст. 75 ГПК України зазначає, що встановленні у рішенні від 08.07.2022 по справі №921/816/21 фактичні обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. 
А відтак, станом на час розгляду судом апеляційної інстанції справи №921/88/20 чинними  та не скасованими у встановленому законом порядку є рішення Тернопільської міської ради від 28.02.2002 “Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення Товариству з обмеженою відповідальністю “Бігма”, договір купівлі-продажу земельної ділянки для здійснення підприємницькеої діяльності від 28.03.2002 та державний акт на право власності на землю від 03.07.2002 серії ТР №042067 виданий ТОВ “Бігма”.
Сторонами протилежного не доведено, доказами, що містяться в матеріалах справи не спростовано. 

Щодо встановлення факту накладеності земельних ділянок колегія суддів зазначає наступне.
Як зазначено вище, в межах даної справи проведено ряд судових експертиз, якими за результатами проведеного земельно-технічного дослідження, встановлено, що з наданих на дослідження документів вбачається, що земельна ділянка ПМП “Лотос” площею 0,05 га з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 яка належить Тернопільській міській раді та надана в оренду ПМП “Лотос” за договором оренди землі від 07.08.2019 №6176 накладається на земельну ділянку площею 0,0476 га, що входить до складу земельної ділянки загальною площею 0,1887 га (0,1411 га + 0,0476), відповідно до Державного акту на право власності на землю Серія ТР №042067, зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю за №13 від 03.07.2002 та надана у власність ТОВ “Бігма”.
Площа накладення вищезазначених ділянок становить 0,0464 га. У процентному вираженні накладення може становити 97,48%. (висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №371-Е від 16.05.2023 (том 6 а.с. 132-141)).
Висновком експертів Незалежного інституту судових експертиз №10307 від 05.03.2024 (том 10 а.с. 72-132) за результатами проведення додаткової комісійної судової земельно-технічної експертизи, встановити чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га, яка належить Тернопільській міській раді та надана в оренду ПМП “Лотос” за договором оренди землі від 07.08.2019 №6176 та земельна ділянка площею 0,0476 га за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44 із конфігурацією, площею та межами, що зазначені в Державному акті на право власності на землю від 03.07.2002 (бланк серії ТР №042067) та яка входить до складу земельної ділянки загальною площею 0,1887 га, не вбачається за можливе у зв`язку із відсутністю відомостей (значень координат) про розташування зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,0476 га за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44, що вказана у Державному акті на право власності на землю від 03.07.2002 (бланк серії ТР №042067).
Разом з тим, за результатами шифрування, векторизації схеми прив`язки кутів повороту із зазначенням земельної ділянки площею 0,0476 га, яка міститься в технічній документації для підготовки та видачі документів на право користування (володіння) землею складена ДП “Земельно-кадастрове бюро” при Тернопільському міському відділі земельних ресурсів станом на 2001 рік та співставленням її із фактичним розташуванням будівель та споруд, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 та земельна ділянка площею 0,0476 га за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44, що вказана в в Державному акті на право власності на землю від 03.07.2002 (бланк серії ТР №042067) та яка входить до складу земельної ділянки загальною площею 0,1887 га частково перетинаються в площині, в результаті чого утворилась пляма накладання.
Колегія суддів не вбачає підстав для відхилення висновків експертів за результатами проведення судових експертиз, які в сукупності з установленими обставинами справи свідчать про накладеність земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316 на земельну ділянку площею 0,0476 га за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44, що вказана в Державному акті на право власності на землю від 03.07.2002 (бланк серії ТР №042067) та яка входить до складу земельної ділянки загальною площею 0,1887 га, а отже, на переконання суду, є належним доказом на підтвердження зазначених обставин.
Скаржниками не спростовано можливість здійснення експертних досліджень шляхом шифрування, векторизації схеми прив`язки кутів повороту, не надано належних, достатніх доказів на спростування зазначеної обставини, а їх твердження про відсутність як юридичного, так і фактичного існування нерухомого майна, яке належить позивачу на земельній ділянці з кадастровим номером 6110100000:03:001:0316; не застосування положення ст. 22, ч.2 ст. 127 ЗК України, яка передбачала, що складення державного акта проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією; видачу Державного акту на право власності на землю серія ТР №042067 від 03.07.2002 без проведення вимірювальних робіт, без встановлення фактичного розташування земельної ділянки, без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), без встановлення межових знаків, не входить до предмета доказування у справі про витребування майна із чужого незаконного володіння з огляду на чинність та не скасованість у встановленому законом порядку рішення Тернопільської міської ради від 28.02.2002 “Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення Товариству з обмеженою відповідальністю “Бігма”, договору купівлі-продажу земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності від 28.03.2002 та державного акта на право власності на землю від 03.07.2002 серії ТР №042067 виданий ТОВ “Бігма”.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Стандарт доказування “вірогідності доказів”, на відміну від “достатності доказів”, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
У частині третій статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний
Відповідні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц та постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 30.06.2022 у справі № 927/774/20.
Підсумовуючи зазначене, колегія суддів виснує, що позивачем доведено належними та допустимими доказами підстави задоволення позовних вимог в частині витребування з чужого незаконного володіння відповідача земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:03:001:0316 площею 0,05 га.
При цьому, погоджуючись із висновком господарського суду, вважає, що вимога позивача про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не призведе до відновлення його порушеного права, натомість рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Окремо, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне. 
Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі – “non concedit venire contra factum proprium” (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). 
Доктрина venire contra factum proprium базується на принципі добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
У постанові Об`єднаної палати КЦС від 19.02.2024 у справі № 567/3/22 Об`єднана палата нагадує, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі – “non concedit venire contra factum proprium” (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. 
Тернопільська міська рада, під час розгляду господарським судом справи №921/816/21 письмово виклала свою позицію щодо того, що ПМП “Лотос” не доведено порушень чинного законодавства при прийнятті Тернопільською міською радою рішення про продаж земельної ділянки, укладенні Договору купівлі-продажу землі та видачі ТОВ “Бігма” Державного акту на право власності на земельну ділянку. Міською радою зазначено, що прийняттю рішення про продаж земельної ділянки ТОВ “Бігма” передувало укладення між ТОВ “Бігма” та ВАТ “Ватра” Договору купівлі-продажу нерухомого майна для обслуговування якого надавалася земельна ділянка; відповідно до чинного на той час законодавства ТОВ “Бігма” набуло право власності на нерухоме майно з моменту підписання акту приймання-передачі об`єкту нерухомого майна; на момент прийняття оспорюваного рішення Тернопільська міська рада мала повноваження на прийняття рішень щодо продажу земельних ділянок юридичним особам, зареєстрованим в Україні, для утримання об`єктів нерухомості, розміщених на відповідній земельній ділянці; на підставі прийнятого рішення був укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки та, відповідно, видано Державний акт на право власності на земельну ділянку ТОВ “Бігма”. 
Очевидно, що подальші дії скаржника, що викладені у поясненнях у даній справі та в апеляційній скарзі (вх. 01-05/2249/24), а саме щодо відсутності “жодних правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, а саме викуплених ТОВ “Бігма” адміністративно-виробничих приміщень, для обслуговування яких було передано у власність земельну ділянку площею 0,1887 га та видано Державний акт на право власності на землю”; “нерухомість було передано у власність пізніше, ніж придбано земельну ділянку”; “отже, жодних адміністративно-виробничих приміщень, які б належали ТОВ “Бігма” і знаходилися на спірній земельній ділянці немає.” суперечить його попередній поведінці і є недобросовісними.
З огляду на що, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає доводи апелянтів такими, що не підтверджуються наявними у справі доказами та встановленими обставинами та такими, що не спростовують висновків господарського суду, а відтак і наявність підстав для скасування оскарженого рішення. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі “Проніна проти України” (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у цьому рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Враховуючи вище викладене, колегія суддів виснує, що аргументи викладені скаржниками у апеляційних скаргах, не спростовують мотивів та законності рішення суду першої інстанції, спростовуються доводами, що містяться в матеріалах справи, а відтак не визнаються підставою для скасування оскарженого рішення. 
В порядку положень статті 129 ГПК України судовий збір слід залишити за скаржниками.
Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1          В задоволенні вимог апеляційних скарг Приватного малого підприємства “Лотос” б/н від 05.08.2024 (№01-05/2232/24 від 05.08.2024) та Тернопільської міської ради № 226/01 від 05.08.2024 (вх. №01-05/2249/24 від 07.08.2024 ) - відмовити. 
2          Рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.07.2024 у справі №921/88/20 – залишити без змін.
3. Судові витрати залишити за скаржниками.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України.
Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд. 
Повний текст постанови складено 27.12.2024.

          Головуючий суддя                                                            Желік М.Б. 

                       суддя                                                   Галушко Н.А.

                                     суддя                                                   Орищин Г.В.