ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/46/25 Справа № 212/6479/23 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
/додаткова/
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                Корчистої О.І.
суддів:                         Агєєва О.В., Бондар Я.М.,
за участю секретаря                Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу №212/6479/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Вакуліч Ольга Сергіївна, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради, про визнання договорів дарування недійсними,
за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Повалій Олена Василівна, про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Вакуліч О.С., Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради, про визнання договорів дарування недійсними. 
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року позов задоволено, визнано договір дарування нерухомого майна, а саме: квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 10 вересня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Вакуліч О.С., зареєстрований в реєстрі за № 729, недійсним. Визнано договір дарування нерухомого майна, а саме: квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , 10 вересня 2021 року та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Вакуліч О.С., зареєстрований в реєстрі за № 730, недійсним.
Додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стягнуто солідарно в рівних частках судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2 684 грн, а саме по 1 342 грн з кожного. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в рівних частках, витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн, а саме по 10 000 грн з кожного. 
ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В., подав апеляційні скарги на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року та на додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В., задоволені. Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Вакуліч О.С., Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради про визнання договорів дарування недійсними відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 576,64 гривень. 
До Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В., про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по справі в сумі 34 076,64 гривень, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу, з яких: 21 500 гривень фактично понесені витрати, 10 000 гривень гонорар успіху адвоката та судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2 576,64 гривень. Заява обґрунтована тим, що під час розгляду справи в суді першої інстанції представником відповідачів була подана заява про стягнення з позивача судових витрат, а саме судових витрат на професійну правничу допомогу разом з усіма доказами. На момент ухвалення рішення судом першої інстанції відповідачам було надано правову допомогу згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 29.02.2024 року АО «Фаворит» виконані наступні доручення: 1) консультація правового характеру – 500 грн., 2) ознайомлення з позовом та додатками до нього – 1 000 гривень, складання відзиву на позовну заяву – 2 500 гривень, 4) складання та направлення двох адвокатських запитів – 1000 гривень, 5) складання клопотання про доручення доказів – 1 000 гривень, 6) авансування представництва інтересів в трьох судових засіданнях в суді першої інстанції – 4 500 гривень.
Щодо обґрунтованості розміру витрат, зазначає, що відповідачі та АО «Фаворит» відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 290923/1, №290923/2 погодили, що Клієнт здійснює оплату на користь Об`єднання за виконання ним передбачених у цьому Додатку доручення в такому розмірі: надання консультацій з правових питань на суму від 300 гривень, ознайомлення з документами, матеріалами справи – від 500 гривень, складання позовної заяви, відзиву на позовну заяву 2 500 гривень, складання відповіді на відзив, інших процесуальних документів – 1 500 гривень, складання інших процесуальних документів в залежності від складності та витраченого часу на складання документів – від 700 гривень, складання на направлення адвокатського запиту – 500 гривень, представництво інтересів в суді першої інстанції за кожне судове засідання – 1000 гривень за участь в одному засіданні, гонорар успіху у розмірі 10 000 гривень (у разі ухвалення рішення на користь Клієнта, відмови у задоволенні позову, залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі, укладання мирової угоди). Оскільки Дніпровським апеляційним судом ухвалено рішення на користь відповідачів, вважає, що ними має бути сплачений адвокату гонорар успіху в сумі 10 000 гривень, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства гонорар безвідносно до його виду (основний, додатковий (гонорар успіху)) є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, тобто є платою за виконану роботу. 
Крім того, посилається, що ОСОБА_2 поніс витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги, та на професійну правничу допомогу під час апеляційного провадження, а саме за підготовку та подання двох апеляційних скарг та за представництво інтересів відповідачів у судових засіданнях в Дніпровському апеляційному суді. 
Щодо обґрунтованості розміру витрат, зазначає, що відповідачі та АО «Фаворит» відповідно до Додатку № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 290923/1, №290923/2 погодили, що Клієнт здійснює оплату на користь Об`єднання за виконання ним передбачених у цьому додатку доручення в суді апеляційної інстанції, в такому розмірі: підготовка та подання апеляційної скарги 3 500 гривень, складання інших процесуальних документів в залежності від складності та витраченого часу на складання документів – від 1 000 гривень, представництво інтересів в суді апеляційної інстанції за кожне судове засідання – 2000 гривень за участь в одному засіданні. Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 05.12.2024 року АО «Фаворит» були виконані наступні доручення: підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року – 3 500 гривень, підготовка та подання апеляційної скарги на додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року – 3 500 гривень, представництво інтересів в двох судових засіданнях в суді апеляційної інстанції – 4000 гривень, оплата гонорару успіху на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року. 
Підсумовуючи зазначає, що розрахунок суми судових витрат, понесених відповідачем ОСОБА_2 за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій і заявлених до стягнення за оплату послуг адвоката складає в загальній сумі 31 500 гривень. Оскільки всі оплати за надані послуги адвоката здійснював Клименко А.М., просить витрати на правову допомогу стягнути на його користь. 
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Самозван К.А., до Дніпровського апеляційного суду подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить у стягненні судових витрат з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у вигляді судового збору 2 576,64 гривень відмовити, так як вказаний судових збір вже стягнутий постановою Дніпровського апеляційного суду. Заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, просить залишити без розгляду у відповідності ч. 8 ст. 141 ЦПК України, так як до закінчення судових дебатів у справі сторона не зробила про це відповідну заяву та не вказала поважних причин неподання таких доказів до закінчення судових дебатів. Суму витрат, понесених при розгляді справи в суді першої інстанції, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 просить зменшити до 3 100 гривень. 
Заперечення обґрунтовані постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року вже здійснений розподіл судових витрат і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 576,64 гривень.
Також посилається, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ні під час надання пояснень, ні під час судових дебатів про витрати, понесені стороною при розгляді справи, зокрема на правничу допомогу в сумі 11 000 гривень, на про те, що сторона планує подати докази протягом 5-ти днів з моменту винесення рішення ні ОСОБА_2 , ні його представник не заявляли. В заяві про ухвалення додаткового рішення не зазначив жодної поважної причини неподання доказів до закінчення судових дебатів. Посилаючись на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, вважає, що заява про стягнення судових витрат в цій частині повинна бути залишена без розгляду.
Щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, посилається, що розмір витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, є завищеним, справа не є складною, спеціальних чи зусиль адвоката для підготовки документів справа не потребувала. Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, вважає, що вартість витрат на правничу допомогу відповідачам повинна бути розрахована наступним чином: надання консультації правового характеру – 300 гривень, ознайомлення з позовною заявою та додатками до неї – 300 гривень, складання відзиву на позовну заяву – 1000 гривень, представництво в судових засіданнях – 1500 гривень. Тобто, фактичні витрати на правничу допомогу, надані при розгляді справи в суді першої інстанції, повинні бути знижені, та мають становити 3 100 гривень. 
Перевіривши матеріали справи та наявні у справі письмові докази, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В., за наступних підстав.
Конституцією України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. (ст. 59).
Згідно ст.  15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року усправі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Наявними в матеріалах справи письмовими доказами встановлено, що між АО «Фаворит» в особі голови Повалій О.В., та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) № 290923/1 від 29 вересня 2023 року. (а.с. 176 т. 1)
Також 29 вересня 2023 року між АО «Фаворит» в особі голови Повалій О.В. та Клименко А.М., який діє в інтересах ОСОБА_3 , було укладено Договір про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) № 290923/2. (а.с. 178 т. 1)
Відповідно умов вказаних договорів адвокатське об`єднання зобов`язалося надавати відповідачам правову допомогу, а відповідачі зобов`язалися оплачувати її на умовах визначених договором. 
У додатку № 1 до Договору сторони погодили договірну вартість правової допомоги. 
Згідно Акту приймання-передачі від 29.02.2024 року АО «Фаворит» виконані наступні доручення: 1) консультація правового характеру – 500 грн., 2) ознайомлення з позовом та додатками до нього – 1 000 гривень, складання відзиву на позовну заяву – 2 500 гривень, 4) складання та направлення двох адвокатських запитів – 1000 гривень, 5) складання клопотання про доручення доказів – 1 000 гривень, 6) авансування представництва інтересів в трьох судових засіданнях в суді першої інстанції – 4 500 гривень. (а.с. 181 т. 1)
Також пунктом 2 Договорів про надання адвокатських послуг визначено сплату гонорару успіху у розмірі 10 000 гривень (у разі ухвалення рішення на користь клієнта, відмови у задоволенні позову, залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі, укладання мирової угоди). (а.с. 177, 178 т. 1) 
З ордеру серії АЕ №1143480 від 29 вересня 2023 року, убачається, що ОСОБА_2 на підставі Договору про надання правової допомоги №290923/1 від 29.09.2023 року, уповноважує адвоката Повалій О.В. у всіх судах будь-якої інстанції та юрисдикції. (а.с. 67 т. 1)
З ордеру серії АЕ №1114040 від 29 вересня 2023 року, убачається, що Клименко І.І. на підставі Договору про надання правової допомоги №290923/2 від 29.09.2023 року, уповноважує адвоката Повалій О.В. у всіх судах будь-якої інстанції та юрисдикції. (а.с. 67 т. 1 зворот)
У відзиві на позовну заяву адвокатом Повалій О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначено, що у зв`язку з поданою позовною заявою та розглядом справи відповідачі понесли та будуть нести в подальшому витрати на правничу допомогу на підставі Договорів від 29 вересня 2023 року № 290923/1 та № 290923/2 про надання адвокатських послуг (правничої допомоги). Орієнтовний (попередній) розрахунок даних витрат на правничу допомогу складає 20 000 гривень, остаточний розрахунок даних витрат буде поданий відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України. (а.с. 60 т. 1 зворот)
Відповідно копії квитанцій про оплату послуг від 29 вересня 2023 року ОСОБА_2 сплачено витрати на правову допомогу на підставі Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) № 290923/1 від 29 вересня 2023 року 10 000 гривень (а.с. 180 т. 1), відповідно квитанції про оплату послуг від 29 лютого 2024 року сплачено 500 гривень. (а.с. 182 т. 2)
29 лютого 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В. до суду першої інстанції подав заяву про стягнення судових витрат, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати по справі, що складаються з витрат на професійну правову допомогу в розмірі 20 500 гривень, з яких 10 500 гривень – фактично понесені витрати та 10 000 гривень – гонорар успіху адвоката за умови ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову. (а.с. 172-175 т. 1)
01 березня 2024 року до суду першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Самозван К.А., подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій, посилаючись на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, просила, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, зменшити розмір витрат на правову допомогу до 3 100 гривень. 
До заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 ,, в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В., заявником додано Додаток № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 290923/1, №290923/2 , в якому сторони погодили, що Клієнт здійснює оплату на користь Об`єднання за виконання ним передбачених у цьому додатку доручення в суді апеляційної інстанції, в такому розмірі: підготовка та подання апеляційної скарги 3 500 гривень, складання інших процесуальних документів в залежності від складності та витраченого часу на складання документів – від 1 000 гривень, представництво інтересів в суді апеляційної інстанції за кожне судове засідання – 2000 гривень за участь в одному засіданні. (а.с. 137, 137 зворот т. 2).
Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 05.12.2024 року АО «Фаворит» були виконані наступні доручення: підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року – 3 500 гривень, підготовка та подання апеляційної скарги на додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року – 3 500 гривень, представництво інтересів в двох судових засіданнях в суді апеляційної інстанції – 4000 гривень, оплата гонорару успіху на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року 10 000 гривень (а.с. 138 т. 2)
Відповідно копії квитанцій про оплату послуг від 05 грудня 2024 року ОСОБА_2 сплачено витрати на правову допомогу на підставі Акту приймання-передачі послуг від 05.12.2024 року у загальному 21 000 гривень. (а.с. 138 зворот т. 2)
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.(Постанова Великої Палати Верховного Суду справа №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).
Так, відповідно положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витратна адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3, 5 та 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21
Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі №903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.
Тому виходячи з положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення процесуальних дій, значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанції в загальній сумі 31 500 гривень є завищеними.
Зокрема апеляційний суд звертає увагу, що у даному випадку складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги та представництво відповідачів в судових засіданнях становлять собою дії, які не потребують об`єктивної та нагальної необхідності для адвоката вивчати великий обсяг додаткових джерел права та інші обставини, тому, підготовка та ведення даної справи в суді першої та апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В. про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_1 на користь Клименка А.М. 5 000 гривень витрат на професійну правничу в суді першої інстанції, та 4 000 гривень за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
Щодо заперечень Клименко Г.В. щодо неподання Клименком А.М., орієнтовного (попереднього) розрахунку судових витрат, які має очікування понести в суді апеляційної інстанції, що є підставою на її думку, для залишення заяви без розгляду, апеляційний суд зауважує наступне. 
З огляду на статтю 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (дивись постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц).
Водночас, аналіз частини 2 статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 124 ГПК України, яка є тотожною за змістом частині 2 статті 134 ЦПК України містяться у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 922/1897/18, від 24 грудня 2019 року у справі № 909/359/19, від 13 лютого 2020 року у справі № 911/2686/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 910/16223/18, від 21 травня 2020 року у справі № 922/2167/19, від 10 грудня 2020 року у справі № 922/3812/19, а також у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2021 року  у справі № 161/20630/18.
Заява ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В. з доданими доказами подана до Дніпровського апеляційного суду з дотриманням процесуальних строків визначених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
З огляду на вищезазначене, посилання в запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В., в частині стягнення судових витрат понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції у відповідності ч. 8 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд не приймає. 
При цьому, заслуговують на увагу заперечення ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Самозван К.А., щодо залишення без задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення витрат по сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2 576,64 гривень, оскільки питання про відшкодування ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у вказаному розмірі вирішено постановою Дніпровського апеляційного суду та повторного вирішення не потребує. 
Отже, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В., про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_1 на його користь витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 5 000 гривень, та 4 000 гривень за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 270, 141 ЦПК України, апеляційний суд, 

постановив:

Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Повалій Олена Василівна, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 5 000 гривень, за розгляд справи в суді апеляційної інстанції сумі 4 000 гривень, а всього 9 000 гривень. 
В іншій частині вимог відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:                  

Повний текст додаткової постанови складено 19 лютого 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста