ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

            30 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/11510/24	

Головуючий суддя І інстанції – Бухтіярова М.М.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року в адміністративній справі №160/11510/24 за позовом   ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача стосовно мого звернення про перевірку оплати роботодавцем за період із 01.01.2018р. по теперішній час, роботи в надурочний час та її відповідності вимогам статті 106 КЗпП України;
- зобов`язати відповідача здійснити розгляд звернення про перевірку оплати роботодавцем за період із 01.01.2018р. по теперішній час, роботи в надурочний час та її відповідності вимогам статті 106 КЗпП України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у відповідача були наявні підстави проведення інспекційного відвідування за наслідком аналізу відповідної інформації, викладеної у його зверненні  та відповіді наданої роботодавцем, у якій підтверджується, що оплата праці надурочних робіт не здійснювалась, як то передбачено ст. 106 КЗпП України.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до ст.311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна  скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 29.12.1997 Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області.
26.03.2024 позивач звернувся до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці із зверненням, в якому просив здійснити перевірку оплати за період із 01.01.2018 по теперішній час його роботи в надурочний час та її відповідності вимогам статті 106 КЗпП України.
У вказаному звернені позивач зазначив, що працює водієм швидкої допомоги Криворізької станції екстреної медичної допомоги - структурного підрозділу Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Дніпропетровської обласної ради». 13.02.2024 він звернувся до роботодавця з проханням надати довідку про роботу на даному підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Отримавши документи від роботодавця, засумнівався у правильності оплати роботи в надурочний час, тому звернувся до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з проханням здійснити перевірку оплати за період із 01.01.2018 по теперішній час його роботи в надурочний час.
Вказане звернення направлено позивачем засобами поштового зв`язку. 
Звернення позивача від 26.03.2024 отримано відповідачем та зареєстровано за вх.№Т-484/ПС-24.
Листом від 16.04.2024 «Про розгляд звернення» Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці повідомлено позивачу про розгляд його звернення вх.№Т-484/ПС-24 від 26.03.2024 щодо можливого порушення законодавства про працю та надано відповідь наступного змісту:
«...Частиною шостою статті 2 Закону №877, зокрема, визначено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про праці та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами. Наразі такі особливості визначені статтею 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 №2136-ІХ (далі - Закон №2 і 36- IX) (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-ІХ. Згідно вимог частини 1 статті 1 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
З метою розгляду звернення на адресу Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради (далі КП «ОЦЕМД та МК» ДОР) направлено запит щодо надання інформації, завірених належним чином копій підтверджуючих документів та пояснень з питань, викладених у зверненні. У відповідь на запит керівництво КП «ОЦЕМД та МК» ДОР надало пояснення стосовно питань, зазначених у зверненні, а саме:
Громадянин ОСОБА_1 на даний час працює в підприємстві водієм автотранспортних засобів санітарних виїзної бригади екстреної медичної допомоги. Прийнятий за основною посадою водія, а також, відповідно до заяви та наказу про прийняття за внутрішнім сумісництвом з 10.01.2018, - за сумісництвом на 0.25 ставки. Нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за основною посадою (1,0 ставка водія автотранспортних засобів санітарних виїзної бригади ЕМД) та за роботу за сумісництвом (0,25 ставки водія автотранспортних засобів санітарних виїзної бригади ЕМД) здійснюється за фактично відпрацьований час, відповідно до вимог статті 102-1 Кодексу законів про працю України (оплата праці за сумісництвом) та статті 19 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до абзацу першого частини першої статті 62 Кодексу законів про працю України надурочними вважаються роботи, понад встановлену тривалість робочого дня. При цьому, надурочною вважається та робота, що виконується з ініціативи роботодавця. Робота, що виконується на підставі трудового договору в порядку сумісництва, не є надурочною. Так, водій автотранспортних засобів санітарних виїзної бригади ЕМД підприємства ОСОБА_1 не був залучений до роботи в надурочний час під час роботи за основною посадою чи за сумісництвом, а оплата праці усім працівникам, у тому числі й ОСОБА_1 , здійснюється виключно за фактично виконану ним роботу згідно з чинним законодавством…».
Додатково у листі від 16.04.2024 позивача проінформовано, що згідно з статтею 64 КЗпП України надурочні роботи можуть проводити лише з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації підприємства, та не перевищувати граничних норм зазначених у статті 65 даного Кодексу, а саме чотирьох годин протягом двох днів підряд і 120 годин на рік. Власник або уповноважений ним орган може застосовувати надурочні роботи тільки у таких виняткових випадках. У статті 106 КЗПП України передбачено, що за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100% тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумкового обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Працівник має право на звернення до суду для вирішення трудових спорів відповідно до статті 233 КЗпП України. Можливість участі представників Державної служби з питань праці в процедурі поновлення порушених трудових прав працівників нормативно-правовими актами не передбачена.
Копія листа від 16.04.2024 «Про розгляд звернення» була направлена позивачу засобами поштового зв`язку та отримана ним 24.04.2024, про що самостійно зазначено позивачем у позові.
Не погодившись із відповіддю відповідача від 16.04.2024 на його звернення від 26.03.2024, вважаючи неналежним його розгляд та не у спосіб, визначений законодавством, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що, в свою чергу, свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення визначені Законом України «Про звернення громадян».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (частина перша статті 3 цього Закону).
Визначення «заява (клопотання)» міститься в частині третій статті 3 Закону України «Про звернення громадян»  та означає, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Відповідно до  статті 4 Законом України «Про звернення громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Згідно ст. 19 Законом України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою, роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
За змістом частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено термін розгляду звернень громадян.
Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. 
Як видно з матеріалів справи, звернення позивача отримано відповідачем та зареєстровано за вх.№Т-484/ПС-24 від 26.03.2024.
Листом від 16.04.2024 «Про розгляд звернення» Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці повідомлено позивачу про розгляд його звернення щодо можливого порушення законодавства про працю за вх.№Т-484/ПС-24 від 26.03.2024 в порядку Закону України «Про звернення громадян».
Копія вказаного листа надіслана позивачу засобами поштового зв`язку та отримана 24.04.2024 і такі обставини не заперечуються позивачем.
Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності процедурних порушень порядку розгляду відповідачем звернення позивача від 26.03.2024, строків розгляду та надання на нього відповіді. 
Щодо посилань відповідача на те, що   відповідачем допущені протиправні дії при розгляді його звернення, оскільки фактично відмовлено у перевірці роботодавця, незважаючи на відповідне прохання у зверненні, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V).
Відповідно до статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до частини шостої статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Такі особливості визначені статтею 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 №2136-ІХ (далі – Закон №2136-ІХ), який визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Так, відповідно до положень статті 16 Закону №2136-ІХ у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника або профспілки позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин та законності припинення трудових договорів.
Отже, у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи, яким у спірних правовідносинах є відповідач, можуть здійснювати за заявою працівника позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю, в частині додержання вимог цього Закону.
При цьому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що заходи державного нагляду (контролю) – це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Державний нагляд, у розумінні пункту 5 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823, здійснюється шляхом витребовування, збирання та аналізу інформації, необхідної для підготовки висновків про стан додержання об`єктом нагляду законодавства про працю, або шляхом проведення перевірки об`єкта нагляду з виїздом за його місцезнаходженням (далі - виїзна перевірка).
Заходи ж державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин, у розумінні пункту 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823, здійснюються у формі інспекційних відвідувань.
Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.
Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) інформація: ДПС та її територіальних органів про: - невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; - факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; - факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: - роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; - роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; - фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; - роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; - роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю; 8) доручення Прем`єр-міністра України; 9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 10) запит народного депутата України; 11) невиконання вимог припису інспектора праці.
Отже, у разі наявності для цього підстав, зокрема в разі прийняття керівником органу контролю рішення про проведення інспекційного відвідування за наслідком аналізу відповідної інформації, може бути призначений і проведений контрольний захід у формі інспекційного відвідування.
Як видно з листа від 16.04.2024 «Про розгляд звернення», відповідачем повідомлено позивачу про особливості здійснення державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану, а також про те, що з метою розгляду його звернення від 26.03.2024 на адресу роботодавця - Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці було направлено запит щодо надання інформації, а також завірених належним чином копій підтверджуючих документів та пояснень з питань, викладених у зверненні, та у відповідь на такий запит керівництвом Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради надано відповідачу пояснення щодо питань, зазначених у зверненні, зміст яких наведений відповідачем у листі від 16.04.2024.
Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем в рамках розгляду звернення від 26.03.2024 здійснено витребування (збирання) інформації (пояснень) та підтверджуючих документів у роботодавця щодо обставин, зазначених у зверненні від 26.03.2024, при цьому зміст отриманої від останнього інформації доведено позивачу у відповіді від 16.04.2024.
Також, відповідачем у листі від 16.04.2024 роз`яснено позивачу, що працівник має право на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади відповідно до вимог статті 233 КЗпП України, що механізм поновлення порушених трудових прав працівників визначений главою XV КЗпП України, що можливість участі представників органів виконавчої влади, у тому числі Державної служби з питань праці, в процедурі поновлення порушених трудових прав працівників нормативно-правовими актами не передбачена, а також про можливість скористатись безоплатною правовою допомогою.
Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що у вказаному листі відповідачем надано обґрунтовану та вичерпну інформацію за наслідками розгляду його звернення від 26.03.2024.
Щодо доводів позивача про те, що відповідачем не здійснено інспекційне відвідування, то колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що останні не свідчать про допущення відповідачем протиправних дій щодо його звернення від 26.03.2024, тому як лише у разі наявності для цього підстав, зокрема, в разі прийняття керівником органу контролю рішення про проведення інспекційного відвідування за наслідком аналізу відповідної інформації, може бути призначений і проведений контрольний захід у формі інспекційного відвідування.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року в адміністративній справі №160/11510/24 – залишити без змін.                 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених       п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко