УХВАЛА
 
17 березня 2025 року
м. Київ
 
справа № 621/2596/21
 
провадження № 61-2644ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення 
на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Харківобленерго» (далі - АТ «Харківобленерго») та просив визнати його звільнення з роботи незаконним, скасувати наказ № 322-к від 12 липня 
2021 року про звільнення; поновити його на посаді з 12 липня 2021 року; стягнути 
з АТ «Харківобленерго» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 липня 2021 року до дня поновлення його на роботі.
 
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2023 року 
в позові відмовлено.
Змінено дату звільнення ОСОБА_1 згідно з наказом № 322-к від 12 липня 
2021 року та ухвалено вважати його звільненим з 22 липня 2021 року.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 16 січня 
2024 року рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2023 року скасовано й ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.
Скасовано наказ АТ «Харківобленерго» № 322-к від 12 липня 2021 року 
про припинення трудового договору (контракту) та звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з правових питань АТ «Харківобленерго» у зв`язку 
зі скороченням штату працівників за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора з правових питань 
АТ «Харківобленерго» з 12 липня 2021 року.
Стягнуто з АТ «Харківобленерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 липня 2021 року по 16 січня 2024 року в сумі 
1 287 795,18 грн з подальшим відрахуванням обов`язкових платежів.
 
Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2024 року (провадження 
№ 61-1022св24) касаційнускаргу АТ «Харківобленерго» задоволено частково.
Постанову Харківського апеляційного суду від 16 січня 2024 року скасовано, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 14 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2023 року залишено без змін.
 
У березні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2025 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки відправлена до суду засобами поштового зв`язку 27 лютого 2025 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки у судовому засіданні було оголошено лише  вступну та резолютивну частину постанови, 
її повний текст виготовлено 23 січня 2025 року, а копію зазначеної постанови ним отримано у приміщенні суду 28 січня 2025 року, про що у матеріалах справи наявна розписка. Відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку до касаційної скарги не долучено.
 
Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що до моменту вирішення питання 
про відкриття провадження за касаційною скаргою та витребування із суду першої інстанції цивільної справи № 621/2596/21 у суду касаційної інстанції немає доступу до її матеріалів.

Оскаржувана постанова Харківського апеляційного суду від 14 січня 2025 року (повний текст складено 23 січня 2025 року), тому останнім днем на касаційне оскарження судового рішення, з урахуванням положень частини третьої статті 124 ЦПК України, є 24 лютого 2025 року.
 
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.
 
Положеннями частини шостої статті 272 ЦПК України перебачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку;                                                   2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення                до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання                               чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення                       у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
 
Отже, заявнику необхідно надати докази поважності причин пропуску строку в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту разом із супровідним листом (зі штрихкодовим ідентифікатором для відстеження поштового відправлення), довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини                        і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.
 
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє                 у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої                         статті 394 цього Кодексу.
 
Також касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених                                           статтею 392 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи                             в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
 
Проте заявником не зазначено відповідних відомостей щодо себе.
 
За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2025 року залишити без руху та надати строк 
для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Р. А. Лідовець