Номер провадження: 22-ц/813/124/25 
Справа № 510/2504/19
Головуючий у першій інстанції Дудник В. І.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       28.11.2024 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
від відповідача ОСОБА_3 – не з`явились, 
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ренійської міської ради – не з`явились,
переглянувши справу №510/2504/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Ренійської міської ради Одеської області про визначення частки у праві спільної власності на квартиру, визнання в порядку спадкування права власності на частку нерухомого майна за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року у складі судді Дудника В.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 23 грудня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що з 17 березня 1993 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . У період шлюбу за спільні кошти на підставі нотаріально посвідченого 17 січня 2012 року договору купівлі-продажу купили на ім`я ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Дружина ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняв, в квартирі продовжує проживати. Відповідач ОСОБА_3 є дочкою померлої та спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Вказану квартиру вважає спільною сумісною власністю подружжя, де йому належить частка.
Позивач ОСОБА_1 просив:
визначити, що його частка у спільній сумісній власності подружжя на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , становить частку;
визнати за ним ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-3). 
Ухвалою судді Ренійського районного суду Одеської області від 06 липня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.33).
Відповідачем ОСОБА_3 відзив на позов не подано.
Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 29 липня 2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті (а.с.43). 
Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року позов задоволено;
визнано за ОСОБА_1 право власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , як на частку у спільній сумісній власності подружжя;
визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 (а.с.49-51).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.53-54).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Про розгляд справи не повідомлена, про судове рішення стало відомо при оформленні спадщини після смерті матері ОСОБА_5 . Позивач ОСОБА_1 від спадщини ОСОБА_5 відмовився, про що наявна заява у спадковій справі, яку суд першої інстанції не дослідив. Заперечує право ОСОБА_1 на частку квартири в порядку спадкування в силу відмови від спадщини. Не заперечує право ОСОБА_1 на частку квартири як на частку у спільному майні подружжя.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним. Відповідач ОСОБА_3 про розгляд справи повідомлялась у встановленому процесуальним законом порядку. Про те, що ОСОБА_3 надала довіреність на представництво своїх інтересів, йому не було відомо. Спадщину прийняв своєчасно, заяву про прийняття спадщини подав нотаріусу. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на частку квартири, заяву про відмову від спадщини не подавав, спадкову справу суд не витребував, так як не було заперечень проти позову (а.с.109-111). 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року справу прийнято до провадження іншого складу суду з підстав звільнення судді-доповідача.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року за клопотанням представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 витребувано з Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області копію Спадкової справи №89/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с.176).
19 червня 2024 року надійшли матеріали Спадкової справи №89/2019 до майна померлої ОСОБА_5 (а.с.196-212).
Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в частині права власності на частку у майні подружжя та про відмову в задоволенні позовних вимог в частині права власності на частку у порядку спадкування з огляду на наступне.
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 17 березня 1993 року (а.с.6).
Згідно Договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (продавці) та ОСОБА_5 (покупець), посвідченого державним нотаріусом Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області Букатич Е.В. 17 січня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №184, куплено квартиру, загальною площею 52,40 кв.м, житловою площею 36,40 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на нерухоме майно зареєстровано Ренійським бюро технічної інвентаризації 07 лютого 2012 року (а.с.13-15)
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років (а.с.7).
Спадкову справу №89/2019 до майна померлої ОСОБА_5 заведено 12 квітня 2019 року Ренійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області (а.с.8-9, 196-211). 
        ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16, 17-18).
       У Спадковій справі №89/2019 заяву про прийняття спадщини подала 12 квітня 2019 року ОСОБА_3 як дочка померлої ОСОБА_5 (а.с.200).
       У Спадковій справі №89/2019 ОСОБА_1 подав 12 квітня 2019 року заяву про відмову від спадщини померлої дружини ОСОБА_5 (у заяві ОСОБА_1 вказав, що крім нього є інший спадкоємець, а саме дочка померлої ОСОБА_3 , яка зареєстрована та проживає у Російській Федерації; що йому нотаріусом роз`яснено, що його заява про відмову від спадщини може бути відкликана протягом встановленого законом строку) (а.с.199).
        Постановою від 18 грудня 2019 року державного нотаріуса Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину померлої ОСОБА_5 через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.26).
Постановою від 29 квітня 2021 року державного нотаріуса Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовлено ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_8 , у видачі свідоцтва про право на спадщину померлої ОСОБА_5 через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно та реєстрацію права власності на іншу особу на підставі судового рішення у справі №510/2504/19 (а.с.81).
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч.1 ст.60 СК України).
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 березня 1993 року. Квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , набуто у власність на підставі правочину від 17 січня 2012 року, тобто набуто ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як подружжям за час шлюбу.
В силу положень частини 1 статті 60, частини 1 статті 70 СК України квартира за адресою : АДРЕСА_1 , як майно, набуте подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , де частки кожного з них є рівними. 
Отже, ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності подружжя належить право власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , як на частку у спільному майні подружжя.
Позовні вимоги про визнання права власності на частку квартири як спільного майна подружжя підлягають задоволенню.
Право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на квартиру та рівність часток кожного з них у цій власності не заперечує дочка ОСОБА_9 ОСОБА_3 .
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч.1 ст.1216 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України).
Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч.1 ст.1226 ЦК України).
Після смерті ОСОБА_9 спадщина відкрилась, зокрема, на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_9 як частка у спільній сумісній власності подружжя.
Заповіт ОСОБА_9 відсутній, тому спадкування здійснюється за законом.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).
Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом майна ОСОБА_9 є чоловік ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 .
       Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).
       Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).
       Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 СК України).
       Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України). 
Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (ч.6 ст.1273 ЦК України).
У Спадковій справі №89/2019 спадкоємець ОСОБА_3 у встановлені частиною 1 статті 1269, частиною 1 статті 1270 ЦК України порядок та строки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини померлої ОСОБА_5 . 
       У Спадковій справі №89/2019 спадкоємець ОСОБА_1 у встановлені частиною 1 статті 1270, частиною 1 статті 1273 ЦК України строки та порядок подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини померлої ОСОБА_5 . 
        ОСОБА_1 у встановлені частиною 1 статті 1270 ЦК України строки не відкликав своєї відмови від прийняття спадщини.
       Отже, спадщину померлої ОСОБА_5 , що відкрилась на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , прийняла спадкоємець ОСОБА_3 та від прийняття спадщини відмовився спадкоємець ОСОБА_1 , який свою відмову від прийняття спадщини у встановлені частиною 1 статті 1270 ЦК України строки не відкликав.
Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231, 233 ЦК України (ч.5 ст.1274 ЦК України). 
       Відмова ОСОБА_1 від прийняття спадщини в порядку частини 5 статті 1274 ЦК України недійсною судом не визнана.
Отже, позовні вимоги про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають, так як ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини.
Доводи ОСОБА_1 в тій частині, що від прийняття спадщини ОСОБА_5 не відмовлявся, спростовані матеріалами Спадкової справи №89/2019, яка містить заяву від 12 квітня 2019 року про відмову ОСОБА_1 від прийняття спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .
       Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`яковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України).
       Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована та проживає в м. Находка Приморського краю Російської Федерації.
       Належне повідомлення відповідача ОСОБА_3 про дату, час і місце засідання суду в справі відсутнє.
        ОСОБА_3 свою апеляційну скаргу обґрунтовує в тому числі й тим, що справу судом розглянуто за її відсутності та без належного повідомлення про дату, час і місце засідання суду.
       За таких обставин, судове рішення є постановленим з порушенням норм процесуального права, що за положеннями пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення по суті вимог.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково. 
Рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року – скасувати. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Ренійської міської ради Одеської області про визначення частки у праві спільної власності на квартиру – задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право приватної власності на частку квартири загальною площею 52,40 кв.м, житловою площею 36,40 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2185611951241, номер об`єкта в РПВН: 34992963), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Ренійської міської ради Одеської області про визнання в порядку спадкування права власності на частку квартири загальною площею 52,40 кв.м, житловою площею 36,40 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2185611951241, номер об`єкта в РПВН: 34992963), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова