КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/5172/2025
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
  м. Київ                                                                                   Справа № 757/51878/23-ц

10 лютого 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                         - Борисової О.В.    
                                    - Левенця Б.Б.
при секретарі             - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Заремби Валентини Анатоліївни на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Литвинової І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення відшкодування майнової шкоди,-
в с т а н о в и в:
У листопаді 2023року   ОСОБА_2 звернулась до суду з позовомдо Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення відшкодування майнової шкоди.
Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного серії НОМЕР_1 та довідки № 19 від 19.01.2020 року вона є власником автомобіля «Toyota Prado», д.н.з НОМЕР_2 .
Слідчим управлінням Головного управління Національної прліції в Київській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні                             № 12019110000000052, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2019  року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
15 квітня 2019 року, в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження, працівниками ГУ НП в Київській області вилучено у неї автомобіль «Toyota Prado», д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова:       НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .
Відповідно до постанови про визнання вилучених предметів речовими доказами у кримінальному провадженні від 16 квітня 2016 року, складеної слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом ОСОБА_3 , автомобіль марки «Toyota Prado» (реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова:       НОМЕР_3 ) передано на зберігання до майданчика тимчасового тримання транспортних засобів за адресою:      АДРЕСА_1 . 
У подальшому кримінальне провадження закрито на підставі пункту 2 частини першої ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, однак автомобіль і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не повернуто власнику.
23 вересня 2022 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва Ковтненко В.О. постановлено ухвалу, якою зобов`язано відповідальну службову особу СУ ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене 15 квітня 2019 року в рамках кримінального провадження                         № 120191100000000 майно, а саме: автомобіль «Toyota Prado», д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова:       НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію траспортного засобу НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 ; ключ «Toyota» з брелком.
21 жовтня 2022 року транспортний засіб «Toyota Prado» (реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова:       НОМЕР_3 ), власником якого є ОСОБА_1 , повернуто представнику володільця майна - ОСОБА_4 пошкодженим та розукомплектованим (зірвані пломби, розбито скло, зірвані задні праві пасажирські двері та наявні інші пошкодження автомобіля).
При поверненні транспортного засобу на майданчику тимчасового тримання за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль був оглянитий оцінювачем.
Відповідно до Звіту вартість матеріального збітку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, тобто, ОСОБА_1 , складає            519 190 (п`ятсот дев`ятнадять тисяч сто дев`яносто) гривень 39 копійок.
Позивач зазначала, що через дії слідчого органу, що проявилися у недбалому ставленні до обов`язку забезпечити належне зберігання транспортного засобу, відповідальність за схоронність якого несе слідчий кримінального провадження, у даному випадку слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, їй, ОСОБА_1 , завдано збитків внаслідок пошкодження її майна - транспортного засобу «Toyota Prado» (реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова:   НОМЕР_3 .
З урахуванням наведених обставин, позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути з Державного бюджету України на її користь 519 190 гривень 39 коп. у рахунок відшкодування шкоди, завданої Головним управлінням Національної поліції в Київській області. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення відшкодування майнової шкоди залишено без задоволення.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Заремба Валентина Анатоліївна подала апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 23.10.2024року  у цивільній справі № 757/51878/23-ц  та ухвалити нове судорве рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування майнової шкоди задовольнити в повному обсязі. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку про безпідставність позову через те, що транспортний засіб позивача «Toyota Prado», д.н.з НОМЕР_2 , міг отримати пошкодження під час збройної агресії рф на території спеціального майданчика для тимчасово затриманих транспортних засобів.
Так, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 12022111040000344 від 18.05.2022 року  не доводить, що майно позивача отримало пошкодження саме під час бойових дій, які здійснювалися військовослужбовцями рф, в якому лише зазначено, що було пошкоджено 220 транспортних засобів та 88 транспортних засобів було викрадено. 
Відповідачем не надано доказів того, що це було майно позивача, жодних протоколів огляду місця подія, жодних актів з переліком транспортних засобів із зазначенням марки, моделі, державних номерних знаків пошкоджених чи викрадених транспортних засобів відповідачем не надано, як і не надано доказів того, коли саме транспортний засіб «Toyota Prado», д.н.з НОМЕР_2 , номер кузова:  НОМЕР_3 ) був переміщений з майданчика для тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Київська область, Бучанський р-н, смт Гостомель, вул. Свято-Покровська, буд. 215, на майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-б, та в якому стані.
Окрім того, проведеннядосудового розслідування у кримінальному провадженні № 12022111040000344 від 18.05.2022року не може перебувати в залежності від встановлення державою в особі того ж слідчого органу винних осіб, що призвели до таких наслідків.
Сторона позивача вважає, що суд першої інстанції встановив, що матеріальні збитки ОСОБА_1 шляхом пошкодженням належного їй транспортного засобу «Toyota Prado» (реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова:       НОМЕР_3 ), який зберігався на спеціальному майданчику як речовий доказ у кримінальному провадженні, було завдано внаслідок неправомірних дій відповідача ГУ НП в Київській області, що існує причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.».
Проте, незважаючи на наявність всіх троьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі  сторона зазначає про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи орієнтовно складуть 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. Остаточний розрахунок розміру судових витрат позивача з відповідними підтверджуючими документами буде подано суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
У відзиві на апеляційнускаргу представник відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області - Чубинський Владислав Сергійович просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 757/51878/23ц - без змін.
Зазначає, що доставлення транспортного засобу здійснюється виключно на спеціальний майданчик чи стоянку і лише за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів, у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори, як зазначено в пункті 3 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 (далі - Порядок).
Відповідно до п.15 Порядку, у разі заподіяння транспортному засобу шкоди під час його транспортування та/або зберігання, завдані збитки відшкодовуються за рахунок суб`єкта господарювання, що надає такі послуги, та/або відповідного страхового відшкодування, що здійснюється за правовідносинами обов`язкового страхування цивільної відповідальності суб`єкта господарювання, що надає послуги з транспортування та/або зберігання транспортних засобів у разі їх тимчасового затримання.
Отже, відсутність укладеного договору між органами Національної поліції та відповідним підприємством, установою та організацією, що здійснюватиме транспортування транспортного засобу, доставлення останнього суперечитиме вимогам Порядку.
На момент спірних правовідносин функціонували спеціальні місця для зберігання транспортних засобів з якими ГУНП в Київській області укладають договори про доставлення затриманих транспортних засобів та їх зберігання (договір від 01.10.2018 року  № 705 з ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТИК»).
Відповідно до п. 6.2 зазначеного договору Сторона 2 несе повну фінансову відповідальність у випадку втрати, знищення, псування ТЗ під час його зберігання, в розмірі що встановлюється незалежним експертним дослідженням.
Сторона відповідача вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди з Державного бюджету України у рахунок відшкодування шкоди, завданої Головним управлінням Національної поліції в Київській області, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відсутні правові підстави для їх задоволення. Позивач не надав доказів та підтвердження наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням.
У відзиві на апеляційну скаргупредставник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області - Жилін Олександр Федорович  просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 757/51878/23ц - без змін.
Зазначає, що відсутні законні підстави притягнення Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області в якості відповідача у справі щодо стягнення збитків, оскільки судові рішення про стягнення коштів державного бюджету виконуються виключно Державною казначейською службою України.
Отже, Державна казначейська служба України, як і відповідач ГУ Державної казначейської служби України у Київській області, не можуть виступати відповідачами у справі у зв`язку з тим, що органи Казначейства не порушили жодну норму чинного законодавства.
Також ГУ Державної казначейської служби України у Київській області вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відсутні правові підстави для їх задоволення. Позивач не надав доказів та підтвердження наявності причинного зв?язку між шкодою та протиправним діянням відповідачів та вини останніх в її заподіянні.
Судом першої інстанції всебічно і повно з`ясовано всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінено докази, які мають юридичне значення для розгляду справи,  рішення ухвалене з додержання норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування  цього рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні  представник позивачки  ОСОБА_1   адвокат Заремба  Валентина Анатоліївна повністю підтримала доводи апеляційної скарги  та просила її задовольнити.
Представник відповідача  Головного управління Національної поліції  в Київській області  Чубинський Владислав Сергійович  в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду- без змін.
Представник відповідача  Головного управління  Державної казначейської служби України  у Київській області в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги також заперечував, просив скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 адвоката Заремби Валентини Анатоліївни підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01 жовтня 2018 року між ГУ НП в Київській області (Сторона 1) та ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» (Сторона 2) було укладено договір № 705 про доставлення затриманих транспортних засобів та їх зберігання.
Відповідно до п.1.1 вказаного договору Сторона 1 передає Стороні 2 на безоплатне відповідальне зберігання тимчасово затримані транспортні засоби, що є засобами, які тимчасово затримані або вилучені, у встановленому чинним законодавством у порядку, співробітниками Сторони 1, а Сторона 2 зобов`язується у порядку та на умовах, що визначені у даному договорі здійснювати за допомогою спеціальних автомобілів-евакуаторів їх доставлення та відповідально зберігати на спеціальних майданчиках, адреса яких вказана у додатку 1 (який є невідємною частиною договору), а також у разі збільшення адрес спеціальних майданчиків між сторонами укладається додаткова угода, яка є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п.2.1 договору № 705 від 01 жовтня 2018 року доставлення ТЗ на спеціальні майданчики здійснюється за допомогою Сторони 2 та/або залучених евакуаторів Стороною 2 в установленому законом порядку.
Відповідно до п.2.2 договору № 705 від 01 жовтня 2018 року для здійснення  доставлення ТЗ на спеціальний майданчик Сторона 1 засобами телефонного звязку повідомляє Єдину диспечерську службу виклику евакуатора про необхідність здійснення доставлення ТЗ на спеціальний майданчик - зберігання транспортного засобу із обов`язковим зазначенням адреси прибуття евакуатора, марки, моделі та державного номерного знаку (у разі його наявності) тичасово затриманого транспортного засобу.
Відповідно до п. 2.10 договору № 705 від 01 жовтня 2018 року Сторона 2 зобовязується на вимогу водія, власника (співвласника) або їх представників за довіреністю повернути переданий на зберігання транспортний засіб у такому ж стані, у якому він був прийнятий на зберігання Стороною 2 (з урахуванням зміни природних властивостей транспортного засобу).
Відповідно до п. 3.1 договору № 705 від 01 жовтня 2018 року умовами для організації направлення на тимчасове зберігання ТЗ Сторони 1 є виконання  Стороною 2 наступних зобов`язань: забезпечити повне эбереження Т3, які направляються на тимчасове зберігання Стороною 1 в тому технічному та зовнішньому стані, в якому ТЗ перебували на момент прийняття останніх від водія евакуатора який перевозив Т3; приймання ТЗ на підставі Акту огляду та протоколу про тимчасове затримання Т3, який містить: адресу та дані зв`язку, ПІБ, посаду особи, яка передає ТЗ для тимчасового зберігання, тип, марку, державний реєстраційний номер, перелік візуальних недоліків та наявних пошкоджень Т3, ПІБ та посаду особи уповноважену Стороною 2, що проводить детальний огляд та приймання АТЗ; приймати ТЗ на підставі постанов про визнання ТЗ як речового доказу у кримінальному провадженні, рішення судових органів та інших процесуальних документів, передбачених чинним кримінальним процесуальним законодавством; перевірка інформації, що міститься в реєстраційних документах, а саме комплектації маркування відповідних вузлів та деталей, інше з наявними на ТЗ; забезпечення умов, що виключають доступ сторонніх осіб до ТЗ; приймання та зберігання ТЗ в цілодобовому режимі, в тому числі в святкові та вихідні дні виключно за адресами, які визначені в Додатку 1 до дійсного договору; за вимогою Сторони 1 надавати останній безперешкодний доступ на територію спеціальних майданчиків і стоянок та до ТЗдля перевірки додержання умов зберігання ТЗ.
Відповідно до п. 3.3 договору № 705 від 01 жовтня 2018 року Сторона 1 зобов`язана: здійснювати передачу на зберігання Стороні 2 тимчасово затриманих транспортних засобів на підставі акту огляду та протоколу про тимчасово затриманих транспортних засобів, невідкладно та завчасно повідомляти Сторону 2 про обставини, що можуть вплинути на виконання зобов`язань за цим Договором.
Відповідно до пункту 6.2 договору № 705 від 01 жовтня 2018 року, ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» (Сторона 2) несе повну фінансову відповідальність у випадку втрати, знищення, псування транспортного засобу під час його зберігання, у розмірі, що встановлюється незалежним експертним дослідженням.
Додатком  1 до договору № 705 від 01 жовтня 2018 року затверджено перелік майданчиків для доставлення, зберігання затриманих ТЗ.
20.04.2023 року між ГУ НП в Київській області (Сторона 1) та ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» (Сторона 2) укладено договір № 528 про доставлення затриманих транспортних засобів та їх зберігання.
Умови договору про доставлення затриманих транспортних засобів та їх зберігання від 24.04.2023 року № 528 є ідентичними умовам договору від 01.10.2018 року № 705.
З матеріалів справи також вбачається, що листом від 16.05.2023 року № 5/5 ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» повідомило ГУ НП в Київській області про розірвання договорів укладених ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» та штраф-майданчиками ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ТОВ «Абсолют».
Листом від 21.08.2023 № 9/8 ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» повідомило ГУ НП в Київській області про те, що у звязку з закриттям спеціальних майданчиків по тимчасовому зберіганню затриманих ТЗ за адресою Київська обл., Бучанський р-н, село Дружня, вул. Ковпака,5 та адресою Київська обл., Бучанський р-н, с.м.т. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 215, транспортні засоби, які знаходилися на спеціальному майданчику по зберіганню тимчасово затриманих транспортних засобів в Київській обл.. Бучанський р-н, село Дружня, вул. Ковпака,5. в кількості 90 штук було перевезено до спеціального майданчику по зберіганно тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, смт. Макарів вул. Василя Стуса, 37.
Транспортні засоби, які знаходилися на спеціальному майданчику по зберіганню тимчасово, затриманих транспортних засобів в Київській обл.. Бучанський р-н, с.м.т. Гостомель, вул.Свято-Покровська, 215, в кількості - 88 штук було перевезено до спеціального майданчику по зберіганню тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Киіївська обл, Бучансьий р-н, смт. Макарів, вул. Василя Стуса, 37, та транспортні засоби в кількості - 36 штук були перевезені зі спеціального майданчику і зберігаються за адресою: Київська область Білоцерківськіий район, Шкарівська сільська рада, кадастровий номег 3220489500:01:029:0160; 4км а.д Р17. 
Судом також встановлено, що  Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження № 12019110000000052, внесенего до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2019 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
15 квітня 2019 року у межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження, працівниками ГУ НП в Київській області вилучено автомобіль «Toyota Prado» (д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова: НОМЕР_3 ) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного серії НОМЕР_1 та довідки № 19 від 19 січня 2020 року власником автомобіля «Toyota Prado» (реєстраційний номер д.н.з НОМЕР_2 ), є   ОСОБА_2 /а. с. 20/.
Згідно постанови про визнання вилучених предметів речовими доказами у кримінальному провадженні від 16 квітня 2019 року, складеної слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом ОСОБА_3 , автомобіль марки «Toyota Prado» (д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова:   НОМЕР_3 ,) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 12019110000000052 від 31 січня 2019 року та передано на зберігання до майданчика тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 21-25/.
18 липня 2019 року прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Черкашиним І. В. складено постанову у кримінальному провадженні                                      № 12019110000000052 від 31 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 263 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до якої кримінальне провадження закрито на підставі пункту 2 частини першої ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення /а. с. 26-29/.
Відповідно до пунктів 3-4 вказаної постанови, прокурором прийнято рішення, яким речовий доказ - конструктивно оформлений заряд вибухової речовини та запал УЗД - знищити відповідно до пункту 3 частини дев`ятої ст. 100 КПК України, інші речові докази та майно по кримінальному провадженню, повернути власнику (законному володільцю), відповідно до пункту 4, 5 частини дев`ятої ст. 100 КПК України /а. с. 29/.
23 вересня 2022 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва Ковтненко В.О. постановлено ухвалу, якою зобов`язано відповідальну службову особу СУ ГУ НП у Київській області повернути     ОСОБА_8 і ОСОБА_9 і тимчасово вилучене 15 квітня 2019 року у межах кримінального провадження № 120191100000000 майно, а саме: автомобіль «Toyota Prado» (д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова:       НОМЕР_3 ); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_10 ; ключ «Toyota» з брелком /а. с. 30-31/. 
21 жовтня 2022 року транспортний засіб «Toyota Prado» д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова:   НОМЕР_3 ), власником якого є Тараканова   ОСОБА_11 , повернуто представнику володільця майна - ОСОБА_4 .
Однак, транспортний засіб «Toyota Prado» (д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова:   НОМЕР_3 ) повернутий пошкоджений та розукомплектований (зірвані пломби, розбито скло, зірвані задні праві пасажирські двері та наявні інші пошкодження автомобіля).
З метою встановлення суми матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу «Toyota Prado» (д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова: НОМЕР_3 ), у результаті неправомірних дій щодо незабезпечення належного збереження вилученого майна, що призвели до негативних наслідків, яких зазнав власник, пов`язаних із пошкодженням його транспортного засобу, ОСОБА_4 , який діяв в інтересах позивача, 21 жовтня 2022 року уклав з ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» договір на проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, тобто, у день повернення транспортного засобу. 
06 листопада 2022 року оцінювачем колісних транспортних засобів ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» Горобець В.В. складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 120» (реєстраційний номер д.н.з НОМЕР_2 ) (тоді, як позовні вимоги стосуються транспортного засобу «Toyota Prado» (д.н.з НОМЕР_2 ), дата оцінки 21 жовтня 2022 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику  вказаного колісного транспортного засобу, тобто, ОСОБА_12 ій ОСОБА_13 і ОСОБА_9 і, складає 519 190, 39 грн /а. с. 39-55/.
23 квітня 2024 року згідно з листом ГУ НП в Київській області № СЕД-3885-2024, адресованим начальникові ВПЗ ГУ НП в Київській області Бугас Надії, надати будь-які відомості та документи щодо доставлення автомобіля «Toyota Prado» (реєстраційний номер д.н.з НОМЕР_2 ) та передачу його на спеціальний майданчик, який знаходився за адресою: вул. Гната Хоткевича, буд. 20-Б, м. Київ не представляється можливим, оскільки територія спеціального майданчика за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с.м.т. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 215 була окупована військами рф. Всі нормативні документи, які зберігалися за вище вказаною адресою, викрадені або знищені. За даним фактом відкрито кримінальне провадження за частиною першою ст. 438 КК України № 12022111040000344. 
Повідомлено, що згідно з листом директора ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТИК» від 06 липня 2020 року № 06.07-20-1 ОСОБА_14 до ГУНП, спеціальний майданчик по зберіганню тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: вул. Садова, буд. 20 у с. Горенка Київської області змінює своє місцезнаходження на адресу: вул. Свято-Покровська, буд. 215, смт Гостомель у Київській області /а. с. 192-193, 194/.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанціївстановив, що доказів того, що майнову шкоду, а саме, матеріальні збитки, заподіяні ОСОБА_12 ій ОСОБА_13 і ОСОБА_9 і шляхом пошкодженням належного їй транспортного засобу «Toyota Prado» (реєстраційний номер (д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова:   НОМЕР_3 ), який зберігався на спеціальному майданчику як речовий доказ у кримінальному провадженні, було завдано внаслідок неправомірних дій відповідача ГУ НП в Київській області, що існує причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.
Встановив, що територія спеціального майданчика, де зберігався транспортний засіб «Toyota Prado» (реєстраційний номер д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова:   НОМЕР_3 ), була окупована військами рф. За даним фактом відкрито кримінальне провадження за частиною першою ст. 438 КК України № 12022111040000344, згідно з фабулою якого у період з 24 лютого 2022 року по 05 квітня 2022 року, під час збройної агресії рф на території спеціального майданчика для тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с.м.т. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 215, під час бойових дій, які здійснювалися військовослужбовцями рф, було пошкоджено 220 транспортних засобів та 88 транспортних засобів було викрадено. 
В повній мірі  з такими висновками  суду  першої інстанції  колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року в повній мірі не відповідає.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
У статті 50 ЦПК України передбачено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі, про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).
Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див., зокрема, висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 17 квітня 2018 року у справі                                № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18, пункт 41) та багатьох інших).
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2). Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (див. пункт 8.10. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20 (провадження № 12-31гс22)).
Визначення в позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) повинно відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі                            № 686/20282/21 (провадження № 14-102цс22)).
Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто, коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідач, суд відмовляє у задоволенні позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року в справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18)).
У постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 квітня 2024 року у cправі № 910/15770/21 зазначено, що позивач не був заявником оскаржуваних реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи - Товариства. Позивач не пред`явив позовних вимог до Товариства, клопотання про залучення його до участі у справі як співвідповідача не заявляв. У зв`язку з цим позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав їх пред`явлення до неналежного відповідача. Суди попередніх інстанцій не врахували, що пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові; якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. Оскільки пред`явлення позовної вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові, що виключає необхідність надання Верховним Судом оцінки іншим доводам касаційної скарги Товариства (схожий за змістом висновок сформульовано в пункті 8.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20).
Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (пункт 50)).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 555/1289/14-ц, від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року у справі № 200/5153/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2021 року у справі №264/632/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 вересня 2023 року у cправі № 910/2392/22).
Отже, встановлення належності відповідачів є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає. Якщо у справі наявна обов`язкова співучасть відповідачів, то неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача. Тому пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною та безумовною підставою для відмови в позові незалежно від доводів учасників справи, стадії її розгляду або залучення такої особи (осіб) до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Зазначене також зумовлено неприпустимістю вирішення судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, що є обов`язковою підставою скасування судових рішень (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).
У справі, що переглядається,судом встановлено, що 01 жовтня 2018 року між ГУ НП в Київській області (Сторона 1) та ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» (Сторона 2) укладено договір № 705 про доставлення затриманих транспортних засобів та їх зберігання.
20.04.2023 року між ГУ НП в Київській області (Сторона 1) та ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» (Сторона 2) укладено договір № 528 про доставлення затриманих транспортних засобів та їх зберігання
Умовами вказаних договорів встановлено, що ГУ НП в Київській області  передає ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» на безоплатне відповідальне зберігання тимчасово затримані транспортні засоби, що є засобами, які тимчасово затримані або вилучені, у встановленому чинним законодавством у порядку. Доставлення ТЗ на спеціальні майданчики здійснюється за допомогою евакуаторів ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК»  та/або залучених евакуаторів ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК»  в установленому законом порядку. 
ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК»  забезпечує повне збереження Т3, які направляються на тимчасове зберігання ГУ НП в Київській області  в тому технічному та зовнішньому стані, в якому ТЗ перебували на момент прийняття останніх від водія евакуатора який перевозив Т3; забезпечує умови, що виключають доступ сторонніх осіб до ТЗ. 
ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» несе повну фінансову відповідальність у випадку втрати, знищення, псування транспортного засобу під час його зберігання, у розмірі, що встановлюється незалежним експертним дослідженням.
Отже, з моменту передачі ГУ НП в Київській області  ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» на безоплатне відповідальне зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, останнє несе повну відповідачльність за збереження ТЗ в тому технічному та зовнішньому стані, в якому ТЗ перебували на момент прийняття останніх від водія евакуатора який перевозив Т3, забезпечує умови, що виключають доступ сторонніх осіб до ТЗ та несе повну фінансову відповідальність у випадку втрати, знищення, псування транспортного засобу під час його зберігання.
Тому у цій справі зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судом обставини справи підтверджують, що цей спір фактично виник між  ОСОБА_15 ою та ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» щодо відповідальності останнього за  збереження транспортного засобу «Toyota Prado» (реєстраційний номер (д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова:   НОМЕР_3 ), в тому технічному та зовнішньому стані, в якому ТЗ перебував на момент прийняття на зберігання.
Позивач пред`явив позов доГоловного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, клопотань про залучення ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТІК» до участі у справі, як співвідповідача, не заявляв.
Судом першої інстанції не враховано, що невірно визначений позивачем суб`єктний склад учасників справи унеможливлює правильне встановлення фактичних обставин та вирішення спору по суті, проте, незважаючи на вказане, у межах розгляду справи за участі неналежних відповідачів, в тому числі, вирішив і спір по суті, надавши оцінку правовим позиціям позивача.
Хоча суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову  ОСОБА_1 , проте разом із цим, відмовляючи в задоволенні позову також вказав і про недоведеність позивачем порушення її прав Головним управліннямНаціональної поліції в Київській області, Головним управлінням Державної казначейської служби України, не врахувавши, що пред`явлення позову за неналежного складу відповідачів є самостійною та безумовною підставою для відмови в позові незалежно від доводів учасників справи, стадії її розгляду або залучення такої особи (осіб) до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Враховуючи наведене вище, суд першої інстанцій  ухвалив по суті правильне рішення про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_1 , але допустив помилку при його мотивуванні, не врахувавши, що правовою підставою для відмови в позові за встановлених обставин має бути саме неналежний склад сторін, а не недоведеність позивачем факту порушення її прав. З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови. 
Доводи позивача про те що, незважаючи на встановлення судом першої інстанції наявності всіх трьох умов для відшкодування шкоди: неправомірні дії Головного управління Національної поліції в Київській області, наявності шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів  відхиляє, оскільки невірно визначений позивачем суб`єктний склад учасників справи унеможливлює правильне встановлення фактичних обставин та вирішення спору по суті, так як ні Головне управління Національної поліції в Київській області, ні Головне управлінняДержавної казначейської служби України не є належними відповідачами до яких має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок наналежного зберігання транспортного засобу «Toyota Prado» (реєстраційний номер (д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова:   НОМЕР_3 ).
Відповідно до статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу  представника позивача ОСОБА_1 адвоката Заремби Валентини Анатоліївни задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині обгрунтування мотивів вирішення позовних вимог  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення відшкодування майнової шкоди, виклавши мотивувальну частину  оскаржуваного судового рішення  в редакції даної постанови.
В своєму рішенні у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, ЄСПЛ зазначив про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції й зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки судове рішення змінено тільки в частині мотивів прийняття оскаржуваного рішення, то розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись ст.ст. 48, 50, 51, 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Заремби Валентини Анатоліївни задовольнити частково.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редаційї цієї постанови. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

 
         Головуючий:                                                 Судді: