Справа № 464/7511/24                                Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г. О. 
Провадження № 33/811/1809/24                  Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , її представника – адвоката Дзьобка В.О., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дзьобка В.О. на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 02 грудня 2024 року, 
встановив: 
постановою Сихівського районного суду м. Львова від 02 грудня 2024 року ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Стягнуто з  ОСОБА_1  в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
Згідно постанови,  ОСОБА_1 , 26 жовтня 2024 року о 13:40 год, м. Львів, вул. Гашека, 18, керуючи автомобілем марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не переконалася. що це буде безпечним та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Lexus» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку після чого по інерції автомобіль «Nissan» здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Ford», номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином  ОСОБА_1  порушила вимоги пунктів 2.3б; 10.1 ПДР України.
На згадану постанову адвокат Дзьобко В.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити постанову Сихівського районного суду м. Львова від 02 грудня 2024 року у частині призначеного покарання та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850, 00 (вісімсот п`ятдесят гривень). 
В обгрунтування апеляційних вимог не оспорюючи фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною у частині призначеного покарання. Наголошує, що ОСОБА_1 у судовому засіданні визнала свою вину, щиро розкаялася, надала правдиві свідчення, принесла щирі вибачення потерпілим, надала повідомлення у страхову компанію про настання страхового випадку. Просила врахувати суд першої інстанції при винесенні покарання характер вчиненого нею адміністративного правопорушення, яке можна віднести до малозначного, оскільки на автомобілях пошкоджене лише лако-фарбове покриття, збитки не великі, тілесні ушкодження не завдано, її цивільно-правова відповідальність застрахована, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, має позитивні характеристики.
Стверджує, що суддя першої інстанції вдалася до карального методу безпідставно і без альтернативно позбавила ОСОБА_1 можливості застосувати до неї інший вид покарання у вигляді штрафу, мотивуючи дії ОСОБА_1 як грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами, що не цілком відповідає обставинам справи.
Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги щире розкаяння ОСОБА_1 у вчиненому, не надав оцінку її поясненням та заяві, що міститься у матеріалах справи.
В судове засідання до суду апеляційної інстанції інші учасники судового провадження не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.
Заслухавши пояснення апелянта та її представника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку потерпілого, який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддя дав належну оцінку, відповідає фактичним обставинам справи і не оспорюється апелянтом.
Поряд з цим, висновок суду першої інстанції про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, є необґрунтованим, що є підставою для зміни оскаржуваної постанови в частині накладеного адміністративного стягнення.
На думку апеляційного суду таке призначене покарання судом першої інстанції є неспівмірним вчиненому діянню.
Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, та бере до уваги, що ОСОБА_1 , вину у вчиненому визнає, вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері безпеки дорожнього руху, офіційно працевлаштована, позитивно характеризується за місцем праці, претензії потерпілих відсутні, ступінь її вини характеризується не умисними діями та глибокими психологічними переживаннями від скоєного, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність і звернулася до страхової компанії про настання ДТП. 
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Тому апеляційний суд приходить до висновку, що призначене покарання необхідно замінити на більш м`який вид стягнення у виді штрафу, оскільки це зможе повністю забезпечити мету адміністративного стягнення, сприяти виправленню особи та виконати превентивну функцію щодо вчинення нових адміністративних правопорушень.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Дзьобка В.О. – задоволити.
Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 02 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП змінити у частині накладення стягнення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).
У решті постанову залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         Маліновська-Микич О.В.