Справа № 758/9666/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3507/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Майбоженко А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 лютого 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі                                    Шпирук Ю.С.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2024 року, ухвалене у складі судді Майбоженко А.М., у справі № 758/9666/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна оселя» про захист прав споживача, -
                                                 
ВСТАНОВИВ: 
 
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна оселя» (далі за текстом - ТОВ «УК «Затишна оселя») про захист прав споживача. Зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 та споживачем житлово-комунальних послуг за цією адресою, які відповідач надає з травня 2017 року. З жовтня 2018 року нарахування тарифу за утримання будинку і прибудинкової території здійснюється за тарифом 6,33 грн. за квадратний метр не зрозуміло якої площі, без затвердження тарифу загальними зборами співвласників з відповідним переліком робіт та без належного договору з виконавцем послуги. При цьому прибудинкова територія не відведена у власність чи у користування як відповідача так і співвласників багатоквартирного будинку, межі цієї території не визначені і не погоджені з органом місцевого самоврядування. 25 липня 2017 року уповноваженими представниками співвласників вищевказаного багатоквартирного будинку було укладено договір з відповідачем про утримання будинку і прибудинкової території, де узгоджено тариф у розмірі 4,83 грн. 01 жовтня 2018 року відповідач в односторонньому порядку збільшив тариф до 6,33 грн. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року містить заборону зміни будь-яких договорів про надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, додатків і кошторисів (цін/тарифів). Цей Закон набрав чинності з 10 грудня 2017 року, а в частині регулювання надання послуг з управління багатоквартиним будинком з 10 червня 2018 року. Відтак, зміни тарифу, введені відповідачем 01 жовтня 2018 року є нікчемними. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила скасувати запроваджений ТОВ «УК «Затишна оселя» тариф на комунальну послугу з утримання прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 у розмірі 6,33 грн, введений в дію в лютому 2018 року та зобов`язати ТОВ «УК «Затишна оселя» здійснити перерахунок коштів на утримання будинку та прибудинкової території за останні три роки.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2024 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу для розгляду до іншого суду за встановленою підсудністю. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним встановленням обставин, що мають значення для справи. Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції помилково виходив з того, що постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2022 року у справі № 756/6148/20 встановлено факт нарахування їй заборгованості з комунальних послуг із розрахунку 6,56 грн. за кв.м. за період з жовтня 2018 року по лютий 2020 року, що нібито відповідає умовам договору, укладеного 25 липня 2017 року між ТОВ «УК «Затишна оселя», як управителем будинку, та уповноваженими співвласниками багатоквартирного будинку. Вказана обставина жодним чином не нівелює факт зміни відповідачем тарифу з грубим порушенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Крім того при розгляді справи №756/6148/20 питання законності встановлення цього тарифу та обґрунтованості його формування, судом не досліджувалось. Саме по собі посилання у рішенні суду на цей тариф як на підставу накопичення заборгованості не свідчить про законність та обґрунтованість дій відповідача, який без переукладання договору про надання послуг з управління будинком самовільно збільшив суму комунальної послуги на 1,73 коп. Вказує, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності 10 червня 2018 року, було визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг і такої послуги як утримання будинку та прибудинкових територій більше не передбачено законом. Натомість визначено послугу з управління багатоквартирним будинком, вартість якої встановлюється за згодою сторін і не підлягає державному регулюванню. ТОВ «УК «Затишна оселя» було зобов`язане укласти новий договір з власниками багатоквартирного будинку не пізніше 10 червня 2019 року, а тому збільшивши тарифи за умовами старого договору, порушило Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Ігнорування судом першої інстанції відвертого порушення відповідачем Закону з мотивацією дотримання принципу юридичної визначеності судового рішення у справі № 756/6148/20 не відповідає принципу обґрунтованості та законності судового рішення та є проявом демонстрації, що сторона позивача не була почута. Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою, що на момент формування тарифу та стягнення заборгованості, а також і наразі, прибудинкова територія будинку АДРЕСА_2 перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Києва, у власність чи користування співвласників вказаного будинку не відводилась. Відповідач здійснює стягнення коштів з мешканців цього будинку, також не будучи власником або орендарем цієї землі. Оскільки прибудинкова територія вищевказаного будинку не є її власністю чи власністю співвласників цього будинку, у неї відсутній обов`язок утримувати чуже майно. Також вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо обрання нею неефективного способу захисту порушеного права. Вказує, що визнання незаконним підвищення тарифу на утримання прибудинкової території забезпечить її право на витребування грошових коштів, сплачених за комунальні послуги, тобто реалізувати надану процесуальним законом гарантію захисту майнового права, шляхом повернення сторін у попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Обраний нею спосіб захисту є ефективним та не позбавляє суд права, у разі незгоди з ним, визначити інший спосіб захисту, а не позбавляти прав на справедливий доступ до правосуддя взагалі. Крім того посилання суду на висновки Верховного Суду у справах № 462/5368/16-ц від 22 вересня 2022 року, № 522/1528/15-ц, № 761/36873/18 від 22 лютого 2022 року є безпідставним з урахуванням очевидної відмінності спірних правовідносин.  
В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній підстав.
Представник ТОВ «УК «Затишна оселя» в судове засідання сторони не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06 червня 2016 року було проведено збори співвласників багатоквартирного будинку за адресою:  АДРЕСА_2 , за результатами яких складено Протокол №1 від 06 червня 2016 року зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою:  АДРЕСА_2 (далі за текстом - Протокол №1 від 06 червня 2016 року).
Зі змісту Протоколу №1 від 06 червня 2016 року вбачається, що за результатами проведеного голосування співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та вирішено, в тому числі:
- визначити ТОВ «УК «Затишна Оселя» управителем багатоквартирного будинку за адресою:  АДРЕСА_2 ;
- затвердити укладення з ТОВ «УК «Затишна Оселя» договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком на затверджених такими зборами умовах;
- затвердити тариф (ціну послуги, яка надається управителем);
- визначити уповноважених осіб на укладення від імені співвласників будинку договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ТОВ «УК «Затишна Оселя».
25 липня 2017 року між ТОВ «УК «Затишна Оселя» як управителем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в особі уповноважених зборами осіб було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі за текстом - Договір від 25 липня 2017 року). 
Відповідно до положень пункту 1.1. вказаного договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - Послуга), що розташований за адресою АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю зазначену послугу, згідно з вимогами законодавства України та умовами цього договору. 
Відповідно до положень пункту 1.4. Договору від 25 липня 2017 року Послуга полягає у забезпеченні управителем належного утримання і ремонту спільного майна Будинку та його прибудинкової території, належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб в межах здійсненої співвласниками оплати відповідно до п. 2.10. даного Договору. Перелік складових Послуги та перелік робіт, та періодичність їх виконання зазначається у додатках 3-5 до цього Договору.
Відповідно до положень пункту 3.1. Договору від 25 липня 2017 року ціна Послуги становить 4,83 грн. на місяць за 1 квадратний загальної метр площі житлового та нежитлового приміщення у Будинку, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників. 
Відповідно до положень пункту 3.3. Договору від 25 липня 2017 року у разі істотних змін протягом строку дії Договору обсягу окремих складових витрат з причин, які не залежать від Управителя, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної штати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, а також змін, які є обґрунтованими та підлягають виконанню сторонами у зв`язку з прийняттям законів або інших нормативно-правових актів органами державної влади, місцевого самоврядування, Управитель звертається до Співвласників з пропозицією проведення коригування ціни Послуги та/або зменшення обсягу Послуги, що надається (змінення вимог до якості Послуги, зменшення переліку складових Послуги тощо). Співвласники приймають рішення про проведення коригування ціни Послуги та/або зменшення обсягу Послуги, що надається (змінення вимог до якості Послуги, зменшення переліку складових Послуги тощо) у строк до 30 днів від дати отримання відповідної пропозиції. Якщо протягом вказаного строку Управитель не отримає заперечень від Співвласників більш як 50 % площі квартир (приміщень) усіх Співвласників багатоквартирного будинку щодо пропозиції проведення коригування ціни Послуги та/або зменшення обсягу Послуги, вказана пропозиція вважається узгодженою Сторонами та є обов`язковою для Управителя та Співвласників. Про результати прийняття/відхилення пропозиції Управителя щодо проведення коригування ціни Послуги та/або зменшення обсягу Послуги, що надається, останній інформує Співвласників шляхом розміщення інформації на звороті платіжного документа.
Згідно з положеннями пункту 3.3. Договору від 25 липня 2017 року ТОВ «УК «Затишна Оселя» було змінено ціну Послуги, яка з 01 жовтня 2018 року становить 6,56 грн. за квадратний метр для всіх співвласників. 
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 .
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 цього кодексу).
Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Така позиція викладена, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 462/5368/16-ц від 22.09.2022.
У цьому ж судовому рішенні, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися для захисту інтересу в юридичній визначеності лише в разі неможливості захисту позивачем його права (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21)).
Передбачений у пункті 1 частини другої статті 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав та інтересів може стосуватися визнання як наявності права, так і його відсутності. Визнання права у позитивному значенні (визнання існуючого права) та у негативному значенні (визнання відсутності права та відповідного йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у юридичній визначеності (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.14) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункти 54-56)).
Для ефективного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, яка вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема, у таких випадках (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 57)):
- кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею боржника у позасудовому порядку.
- особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).
Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення юридичної невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише тоді, якщо ця невизначеність триває, суд не розглядає ініційований кредитором для захисту його прав спір із боржником і не вирішив цей спір раніше (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 64)). Саме за цих умов боржник (поручитель) може звернутися до суду з позовом про визнання відсутності права вимоги кредитора за договором поруки (визнання його права припиненим), зокрема про визнання поруки припиненою, і такий спосіб захисту буде належним та ефективним. У разі задоволення цього позову суд у резолютивній частині визнає відсутнім право вимоги кредитора за договором поруки, зокрема визнає поруку припиненою, а не припиняє поруку (вищевказане узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 4 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14).
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, спір між ТОВ «УК «Затишна оселя» та ОСОБА_1 щодо стягнення з заборгованості за житлово-комунальні послуги, а тому числі плати за утримання будинку і прибудинкової території, судом вже був вирішений.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2022 року, у справі № 756/6148/20 за позовом ТОВ «Управляюча компанія «Затишна оселя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги було задоволено заявлені позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 наявну заборгованість в розмірі 15 441,89 грн.
При розгляді справи за позовом ТОВ «Управляюча компанія «Затишна оселя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості судами надавалась оцінка доводам ОСОБА_1 щодо зміни тарифу і у постанові Київського апеляційного суду від 16 травня 2022 року зазначено, що нарахування вартості послуг проведено за 82,2 кв.м за тарифом 4,83 грн. за кв.м у період з серпня 2017 року по вересень 2018 року та 6,56 грн. за кв.м за період з жовтня 2018 року по лютий 2020 року, що відповідає умовам укладеного позивачем з співвласниками договору.
З даним позовом позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду 15 серпня 2023 року, тобто уже після набрання законної сили рішенням суду у справі №756/6148/20 за позовом ТОВ «Управляюча компанія «Затишна оселя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому надано оцінку доводам останньої щодо необґрунтованості зміни тарифу на утримання будинку і прибудинкової території.
ОСОБА_1 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ «УК «Затишна оселя» було запроваджено тариф на комунальну послугу з утримання прибудинкової території у розмірі 6,33 грн, з порушенням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що заявлені у цій справі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки обраний позивачем спосіб захисту оспорюваного права є неефективним.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
Судом першої інстанції надано належну оцінку наданим йому доказам та наведеним сторонами доводам.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повне судове рішення складено 10 лютого 2025 року.
 
Суддя-доповідач
 
Судді