УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 591/623/25
провадження № 51- 576 впс 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Сумського апеляційного суду про направлення  кримінального провадження № 591/623/25 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 
ст. 436-2 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив: 
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вказане подання Сумського апеляційного суду стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , яке мотивовано тим, що до цього суду надійшло подання Зарічного районного суду м. Суми, аргументоване тим, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 надійшов на розгляд до цього суду з порушенням правил підсудності. При цьому зазначено, що згідно з обвинувальним актом, місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення не встановлено, а відтак, з урахуванням положень ст. 32 КПК, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Учасникам судового провадження було повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення судового розгляду на іншу дату не надійшло.
Перевіривши наведені у поданні доводи та вивчивши матеріали провадження, керуючись положеннями ст. 34 КПК, колегія суддів вважає, що подання підлягає задоволенню з огляду на таке.
Частиною 3 ст. 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК  кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження. 
Як убачається з матеріалів провадження, 22 січня 2025 року до Зарічного районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні 
№ 591/623/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК. 
Зі змісту формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, вбачається, що місце вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння не встановлено.
Положеннями ч. 1 ст. 32 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК, якими визначаються загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2)  звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Таким чином, як вбачається зі змісту наведеної норми, певну форму закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує з дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор, а тому місцем закінчення досудового розслідування слід вважати місце вчинення прокурором відповідної дії.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 був затверджений 15 січня 2025 року прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 за адресою: м. Київ, вул. Різницька, 13/15,  тобто  на території Печерського району м. Києва.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що подання Сумського апеляційного суду належить задовольнити і направити це кримінальне провадження до Печерського районного суду м. Києва.
На підставі викладеного, керуючись ст. 34 КПК, Суд
постановив:
Подання Сумського апеляційного суду задовольнити.
Кримінальне провадження № 591/623/25 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 
ст. 436-2 КК, направити до Печерського районного суду м. Києва.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                         ОСОБА_3