ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/18991/22	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/120/25 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 
за участі секретаря — Панькевич Т.І.
та сторін: представника ОСОБА_1 - адвоката Вароди П.Б., представника ПП “Ідея Вест” - адвоката Ковальчук Н.О., представника Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції — Бойко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/18991/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Варода Павло Борисович, на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року, постановлену суддею Братасюком В.М., за скаргою ОСОБА_1 , особа, чиї дії оскаржується Тернопільський відділ ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник у виконавчому провадженні Приватне підприємство “Ідея Вест” про скасування постанови державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:        
у вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного між регіонального управління Міністерства юстиції, боржник у виконавчому провадженні Приватне підприємство “Ідея Вест” про скасування постанови старшого державного виконавця Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного між регіонального управління Міністерства юстиції від 08.07.2024 року про закінчення виконавчого провадження № 75368209 з примусового виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/18991/22 від 09.05.2024 року. 
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року матеріали скарги ОСОБА_1 , особа, чиї дії оскаржуються Тернопільський відділ ДВС Тернопільської області Західного між регіонального управління Міністерства юстиції, боржник у виконавчому провадженні Приватне підприємство “Ідея Вест” про скасування постанови старшого державного виконавця Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного між регіонального управління Міністерства юстиції від 08.07.2024 року про закінчення виконавчого провадження № 75368209 з примусового виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/18991/22 від 09.05.2024 року залишено без розгляду. 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Варода П.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
       В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника посилається на те, що заявляючи клопотання про поновлення строку для подачі скарги на рішення державного виконавця стягувач ОСОБА_1 , яка є інвалідом 2 групи, вказала, що вона не отримувала оскаржувану постанову від державного виконавця.
       Судом першої інстанції констатовано той факт, що представниця стягувача ОСОБА_1 – адвокат Островська О.Н. з матеріалами виконавчого провадження № 75368209 ознайомилася та отримала фотокопії матеріалів 24.07.2024 року, що ствердила власним підписом на заяві (арк. 82 матеріалів виконавчого провадження).
       Проте про винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови та про хід виконання рішення суду державним виконавцем адвокат Острозька О.Н. її не повідомляла, так як вони втратили зв`язок, тому саме з цієї причини вона за короткий проміжок часу звернулася до іншого адвоката Вароди П.Б. за професійною правничою допомогою, який після надання йому державним виконавцем на ознайомлення матеріалів виконавчого провадження 4 вересня 2024 року, без невиправданих затримок та зайвих зволікань подав в інтересах стягувача скаргу до суду.
       Відтак, стягувачем ОСОБА_1 пропущено строк на подачу скарги з поважних причин, оскільки відсутні належні та допустимі докази отримання нею оскаржуваної постанови від державного виконавця, чи від її попереднього представника адвоката, та її обізнаності про існування такої постанови.
       Представник приватного підприємства “Ідея Вест” адвокат Ковальчук Н.О. подала відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вароди П.Б., у якому зазначила, що старшим державним виконавцем Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 08 липня 2024 року направлено, супровідним листом № 112360, копію постанови про закінчення виконавчого провадження, стягувачу ОСОБА_1 , що підтверджується списком рекомендованих листів у матеріалах виконавчого провадження та було досліджено Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області під час розгляду скарги.
       Матеріали виконавчого провадження містять тренінгові відомості відстеження листа з постановою про закінчення виконавчого провадження, яку було направлено стягувачці та вручено 16 липня 2024 року члену сім`ї ОСОБА_1 .
       Більше того, судом було встановлено, що представниця стягувачки — адвокат Островська О.Н. з матеріалами виконавчого провадження № 75368209 ознайомилась та отримала фотокопії матеріалів 24 липня 2024 року, що підтверджується власноручним підписом останньої на заяві із зазначенням дати ознайомлення.
       При цьому, судом першої інстанції правомірно встановлено, що жодного спростування факту неналежного виконання адвокатом Островською О.Н., як представника стягувачки ОСОБА_1 , не наведено. Тобто поважні причини для поновлення пропущеного строку відсутні.
       Викладені у апеляційній скарзі доводи заявника про поважність причину пропуску строку з підстав ознайомлення іншим адвокатом Вародою П.Б. з матеріалами виконавчого провадження 04 вересня 2024 року не можуть бути прийняті до уваги.
       Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена норма зобов`язує до того, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року, яке залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року, у справі № 607/18991/22, зобов`язано усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом заборони ПП «Ідея Вест» експлуатації ним димової труби від мангала «Джерело № l» та труби від вентиляційної системи кухні «Джерело № 2» закладу громадського харчування ресторану «Реберня в Тернополі» за адресою АДРЕСА_2 , до облаштування димової труби від мангала «Джерело № l» та труби від вентиляційної системи кухні «Джерело № 2» закладу громадського харчування ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до вимог ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», та в місці, передбаченим планом та проектними документами. 
Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року видано виконавчий лист № 607/18991/22 від 9 травня 2024 року.
20 червня 2024 року стягувач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Островську О.Н., подала до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до примусового виконання виконавчий лист Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/18991/22 виданий 9 травня 2024 року.
Постановою старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Руслани Олександрівни від 25 червня 2024 року відкрито виконавче провадження № 75368209 про примусовому виконанню виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/18991/22, виданого 9 травня 2024 року.
Старшим державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Р.О. складено акт від 4 липня 2024 року, згідно якого встановлено, що заборона ПП «Ідея Вест» експлуатації ним димової труби від мангала «Джерело № l» та труби від вентиляційної системи кухні «Джерело №2» закладу громадського харчування ресторану «Реберня в Тернополі» за адресою м. Тернопіль, бульвар Тараса Шевченка, 27А, до облаштування димової труби від мангала «Джерело № l» та труби від вентиляційної системи кухні «Джерело № 2» закладу громадського харчування ресторану «Реберня в Тернополі» за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до вимог ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», та в місці, передбаченим планом та проектними документами, доведена до відома представнику боржника приватного підприємства «Ідея Вест» за договором про надання правничої допомоги від 15 січня 2024 року адвокату Ковальчук Надії Олегівні, про що вона розписалася в даному акті.
4 липня 2024 року боржником ПП «Ідея Вест», в особі директора Світлани Бабещук, подано до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву, у якій боржник просив закінчити виконавче провадження № 75368209 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним виконанням боржником виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/18991/22, виданого 9 травня 2024 року до відкриття виконавчого провадження, опираючись при цьому на висновок ТзОВ «Технічна інвентаризація об`єктів нерухомості» № 18/04-24 від 18 квітня 2024 року про проведення технічного обстеження системи вентиляції закладу громадського харчування за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до якого станом на 18 квітня 2024 року облаштування технологічної вентиляції від мангалу та вентиляційної системи кухні закладу громадського харчування - ресторану «Реберня в м. Тернопіль» за адресою м. Тернопіль, бульвар Тараса Шевченка, 27А, не призводить до перевищення допустимих рівнів шуму, що підтверджено відповідними протоколами досліджень, а також відповідає вимогам ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціювання».
Постановою старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Р.О. від 8 липня 2024 року закінчено виконавче провадження № 75368209 з примусового виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/18991/22, виданого 9 травня 2024 року на підставі пункту 1 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Залишаючи без розгляду матеріали скарги ОСОБА_1 на дії Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено визначений законом строк для подачі скарги та не наведено жодних доказів на підтвердження поважності причини пропуску такого строку.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на таке.
Частиною другою статті 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується.
У частині першій та другій статті 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
       Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Частиною 2 ст. 449 ЦПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справа, який передбачає, зокрема можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень
Відповідно до ст. 122 ЦПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України містяться положення про те, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Статтею 126 ЦПК України встановлено, що документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно з ч. 6, 7 вказаної статті про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.
Отже, за змістом ст. ст. 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
       У постанові Верховного Суду від 04 листопада 2022 року у справі № 761/38464/20 (провадження № 61-7465св22) зазначено, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 209/2838/16 (провадження № 61-11073св22). 
Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. 
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Отже, стягувач вважається належним чином повідомленим, якщо йому документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Отже, системний аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що права сторони у виконавчому провадженні щодо обізнаності про стан виконавчого провадження будуть належним чином реалізовані лише у випадку вчинення виконавцем дій спрямованих на надсилання документів у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку і отримання сторонами документів виконавчого провадження. 
Звертаючись зі скаргою на дії органу примусового виконання, представник скаржниці ОСОБА_1 - адвокат Варода П.Б. заявив клопотання про поновлення строку для подання даної скарги, посилаючись на те, що стягувач ОСОБА_1 оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження не отримувала. Про її винесення їй стало відомо 04 вересня 2024 року від адвоката Вароди П.Б., з яким вона уклала договір про надання професійної правничої допомоги від 22 серпня 2024 року.
Як вбачається із матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Р.О. від 8 липня 2024 року закінчено виконавче провадження № 75368209 з примусового виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/18991/22, виданого 9 травня 2024 року на підставі пункту 1 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Дана постанова була направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом та була вручена члену сім`ї скаржника (т. 2 а.с. 102).
Колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції про те, що не встановлено наявності членів сім`ї у стягувачки, а тому він ставить під сумнів інформацію трекінгових відомостей відстеження листа з постановою про закінчення виконавчого провадження, котру супровідним листом № 112360 направлено стягувачці ОСОБА_1 , й котрий (лист з постановою) було вручено 16.07.2024 року члену сім`ї ОСОБА_1 .
Також слід зауважити, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, малорухома, не виходить із дому, тому вона особисто не мала змоги довідатися про винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження.
Щодо посилання суду про ознайомлення представниці стягувача ОСОБА_1 - адвоката Островською О.Н. із матеріалами виконавчого провадження, колегія судів звертає увагу на те, що у матеріалах виконавчого провадження № 75368209 знаходиться заява адвоката Островської О.Н. про ознайомленням із матеріалами виконавчого провадження, однак з якої не можна встановити чи отримала ОСОБА_2 саме оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження від 08 липня 2024 року.
Також як ствердив у судовому засіданні представник скаржника адвокат Варода П.Б., ОСОБА_1 не могла зв`язатися із адвокатом Островською О.Н. та отримати інформацію про хід виконання рішення суду державним виконавцем.
22 серпня 2024 року ОСОБА_1 уклала договір про надання професійної правничої допомоги із адвокатом Вародою П.Б. (т. 2 а.с. 70).
Адвокат Варода П.Б. 23 серпня 2024 року звертався до Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, проте йому не надали такої можливості (т. 2 а.с. 69).
03 вересня 2024 року адвокат Варода П.Б. повторно звернувся із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження до Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з якими ознайомився 04 вересня 2024 року (т. 2 а.с. 71) і відразу ж, в цей же день, подав скаргу на дії органу примусового виконання.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності у матеріалах виконавчого провадження доказів отримання постанови про закінчення виконавчого провадження скаржницею за супровідним листом від 08.07.2024 № 112360 та те, що представник ОСОБА_1 - адвокат Варода П.Б. ознайомився з матеріалами вказаного виконавчого провадження 04 вересня 2024 року та без зволікань першочергово звернувся зі скаргою до суду 04 вересня 2024 року, тому строк для подання даної скарги до суду для оскарження рішення органу державної виконавчої служби є такий, що пропущений з поважних причин. 
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про залишення скарги банку без розгляду є передчасним, а тому ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

       Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 

       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

       Повний текст судового рішення виготовлений 14 січня 2025 року.

Головуюча                                                                 Н.М. Храпак

Судді:                                                                         Б.О. Гірський

                                                                                       О.З. Костів