П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/36055/24	

Категорія:112010200          Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 09.12.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі – ГУПФ) України в Одеській області про:
-          визнання протиправними дій ГУПФ України в Одеській області щодо відмови №1500-0310-8/165549 від 01 листопада 2024 року нарахувати ОСОБА_1 доплату до пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі – Постанова №713) у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн..;
-          зобов`язання ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2 000 грн. згідно Постанови №713, починаючи з 01 липня 2021 року та з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду: заяви про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду, з визначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій.
06 грудня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку, в якій зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування доплати до пенсії згідно Постанови №713 у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень. 01 листопада 2024 року, відповідач відмовив у виплаті зазначеної доплати, мотивуючи свою відмову тим, що на підставі рішення суду по справі №420/6108/22 позивачу проведено перерахунок пенсії. Оскільки до перерахунку основний розмір пенсії склав 7 190,32 грн., а після перерахунку – 18 137,10 грн., а тому щомісячна доплата згідно Постанови №713 відсутня. Таким чином, позивач тільки 01 листопада 2024 року дізнався про своє порушене право щодо отримання й нарахування 2 000 грн. до пенсії, яку він отримує на сьогодні із відповіді відповідача №1500-0310-8/165549. З відповіді відповідача від 01 листопада 2024 року №1500-0310-8/165549 зазначено, що відповідач на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року у справі №420/6108/22, ОСОБА_1 04 жовтня 2022 року проведено перерахунок пенсії. Отже, сам відповідач зазначає, що управління 04 жовтня 2022 року провело перерахунок пенсії позивача, тобто зупинило нарахування 2 000 грн. відповідно до Постанови №713. Таким чином, позивач дізнався про таке порушення його прав тільки з відповіді відповідача №1500-0310-8/165549 від 01 листопада 2024 року. При цьому, представник позивача вказував, що позивач отримує пенсію кожного місяця, але визначити точний розмір нарахування пенсії не має можливості, враховуючи відсутність відповідних технічних можливостей. Крім того, на зазначену картку останній отримує й інші нарахування, що не дає можливість визначити окремі нарахування на банківську карту.
Також, просить врахувати, що позивач ніколи не отримував економічну та бухгалтерську освіту. Перевірити дії ГУПФ України в Одеській області щодо правильності нарахування своєї пенсії позивам не мав можливості тому що немає ані спеціальних фахових знань для цього, ані грошових коштів для залучення такого фахівця. Але, враховуючи великий суспільний резонанс, який викликали незаконні дії пенсійного фонду України, в тому числі і ГУПФ України в Одеській області позивач прийняв рішення звернутись до відповідача із відповідними заявами та таким чином дізнався, що дії ГУПФ України в Одеській області стосовно нарахування йому пенсії в неповному обсязі є протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства та грубо порушують право на пенсійне забезпечення в належному розмірі, та саме тому позивач вимушений звернутися за захистом своїх порушених прав до суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області про визнання протиправними дій ГУПФ України в Одеській області щодо відмови №1500-0310-8/165549 від 01 листопада 2024 року нарахувати ОСОБА_1 доплату до пенсії згідно Постанови №713 у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень; зобов`язання ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2 000 грн. згідно Постанови №713 в частині вимог за період з 01 липня 2021 року по 19 травня 2024 року - повернуто позивачу. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення (ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року) в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          01 листопада 2024 року, відповідач відмовив у виплаті зазначеної доплати, мотивуючи свою відмову тим, що на підставі рішення суду по справі № 420/6108/22 позивачу проведено перерахунок пенсії. Оскільки до перерахунку основний розмір пенсії склав 7 190,32 грн., а після перерахунку – 18 137,10 грн., а тому щомісячна доплата згідно Постанови №713 відсутня. Таким чином, позивач тільки 01 листопада 2024 року дізнався про своє порушене право щодо отримання й нарахування 2 000 гривень до пенсії, яку він отримує на сьогодні із відповіді відповідача №1500-0310-8/165549.;
-          що позивач так отримує пенсію кожного місяця, але визначити точний розмір нарахування пенсії не має можливості, враховуючи відсутність відповідних технічних можливостей. Крім того, на зазначену картку останній отримує й інші нарахування, що не дає можливість визначити окремі нарахування на банківську карту;
-          відповідно до рішення Конституційного Суду України 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що подання позивачем 20 листопада 2024 року позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання із оскарженням рішень, бездіяльності відповідача щодо безпідставного, на думку позивача, не нарахування та невиплати, починаючи з 01 липня 2021 року, суми доплати до пенсії, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні. Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого ст. 122 КАС України строку, без зазначення позивачем у заяві про поновлення строків поважних причин пропуску ним строку звернення до суду, тому суд першої інстанції приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві в частині вимог за період з 01 липня 2021 року по 19 травня 2024 року, тобто за період, що передує шестимісячному строку звернення до суду з цим позовом.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77, 122, 123 КАС України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч.3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися й інші строки для звернення до суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або ж повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропуску строку звернення до суду регламентовані ст. 123 КАС України.
Як передбачено ч.ч.1,2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.
При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк чи вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Приймаючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви у вказаній вище частині, суд першої інстанції, з урахуванням висновків Верховного Суду, які були викладені у постанові від 21 лютого 2024 року у справі №240/27663/23, виходив з того, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
При цьому, суд першої інстанції наголосив, що позивач, маючи реальну можливість дізнатися про обставини щодо ненарахування щомісячної доплати у розмірі 2 000 грн. при отриманні пенсії з липня 2021 року, звернувся до суду із цим позовом лише у листопаді 2024 року, тому враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами, пов`язаними із нарахуванням доплати до пенсії за період з 01 липня 2021 року по 19 травня 2024 року суд першої інстанції вирішив, що позов в цій частині підлягає поверненню на підставі ч.2 ст. 123 КАС України.
В свою чергу колегія суддів розглядаючи справу та перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права в частині застосування до спірних правовідносин строку звернення до суду з позовом, зазначає наступне.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу, у даному випадку, недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.
У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Спірні правовідносини, як вже було з`ясовано вище, виникли у зв`язку з припиненням виплати позивачу з 01 липня 2021 року щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від пенсійного органу відповіді (листа-відповіді чи роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких здійснений такий розрахунок.
При цьому, поняття "повинен був дізнатися" варто розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі №340/1019/19).
Колегія суддів наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі №816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі №640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження №К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України у спорах цієї категорії:
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність або помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність чи несвоєчасність її перерахунку, тощо.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає помилковими доводи позивача про те, що про порушення своїх прав він останній дізнався із змісту листа ГУПФ України в Одеській області від 07 червня 2024 року №17448-14795/П-02/8-1500/24, оскільки отримання такого листа не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії стосовно реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду.
Про факт встановлення чи не встановлення доплати до пенсії з 01 липня 2021 року позивачу не могло не бути відомо принаймні з серпня 2021 року, тобто з моменту фактичного отримання на свій рахунок пенсії за липень 2021 року.
У свою чергу, доказів вчинення будь-яких дій до жовтні 2024 року (майже 3 роки з вказаної вище дати) з метою з`ясування розміру пенсії та її складових позивачем не надано.
Отже, подання позивачем у листопаді 2024 року позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання із оскарженням рішень, дій або ж бездіяльності відповідача щодо безпідставного, на думку ОСОБА_1 , ненарахування та невиплати, починаючи з липня 2021 року суми доплати до пенсії – 2 000 грн., матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні.
З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що позивач просив відновити виплату доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн. з 01 липня 2021 року, а з цим позовом звернувся лише 21 листопада 2024 року, беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат, об`єктивність та відчутність різниці в отримуваній кожного місяця сумі пенсії, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про те, що позивач пропустив строк звернення з цим позовом в частині позовних вимог за період з 01 липня 2021 року по 19 травня 2024 року.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах 03 липня 2024 року у справі №400/14847/23 та від 01 серпня 2024 року у справі №620/10981/23.
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про повернення позову ОСОБА_1 в частині вимог за період з 01 липня 2021 року по 19 травня 2024 року.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини спірного питання та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судові витрати у справі відсутні

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, 329 КАС України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 березня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.