ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1118/25 Справа № 753/19388/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Фалін І. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року                                                                 м.Кривий Ріг
справа № 753/19388/23
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Остапенко В.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання Гладиш К.І.
сторони:
позивач за первинним позовом  ОСОБА_1  
відповідач за первинним позовом  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2024 року, яке ухвалено суддею Фаліним І.Ю. у м. Слов`янську Донецької області та повне судове рішення складено 09 вересня 2024 року, 

УСТАНОВИВ:

В жовтні2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС № 8048, Головний сервісний центр МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, про визнання права власності на транспортний засіб.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 03 грудня 2021 року позивач придбав транспортний засіб – автомобіль марки BMW 750LI, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу  НОМЕР_1  в автосалоні Prestige Avto Kiev, який знаходився за адресою: м. Київ, вул. Казимира Малевича, 8. 
Даний автомобіль належав ОСОБА_3 , який доручив автосалону, на умовах комісійного договору, здійснити продаж автомобіля. 
Позивач придбав даний автомобіль за 19 000 доларів США, що станом на 03 грудня 2021 року, еквівалентно 518 510 грн по курсу НБУ, оскільки така була домовленість, що підтверджується розпискою від 03 грудня 2021 року представника дилерського центру (автосалону) ОСОБА_4 . 
Проте, оскільки позивач повинен був відбувати у робоче відрядження, а продавець, власник автомобіля ОСОБА_3 , також в силу життєвих обставин поспішав зняти автомобіль з реєстрації, позивач змушений був просити свою знайому, як довірену особу, відповідача ОСОБА_2 , щоб вона, разом із власником автомобіля, вчинила дії щодо перереєстрації автомобіля. 
Так, 04 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_2 , як довірена особа позивача, за дорученням позивача, та власник автомобіля ОСОБА_3 прибули до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС № 8048 за адресою: м. Київ, вул. М. Грінченка, 18, де відповідач, добре розуміючи, що діє від імені позивача, уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу № 8048/2021/2963280 транспортного засобу – автомобіля марки BMW 750LI, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 від 04 грудня 2021 року та на вказаній підставі відповідач поставила автомобіль на облік на своє ім`я, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 та виданий реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_3 . 
З моменту придбання автомобіля він фактично перебував у користуванні та володінні позивача та весь цей час позивач мав на руках передане відповідачем ОСОБА_2 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вказане підтверджується доданими до позову нарядами-замовленнями та актами виконаних робіт, а також постановами про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. 
Крім того, саме позивачем було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту. 
Відповідач ОСОБА_2 була добре обізнана про те, що на першу вимогу позивача реєстрація автомобіля повинна була бути здійснена на позивача, який придбав автомобіль та сплатив за нього власні кошти, а тому є власником транспортного засобу. 
Однак, на даний час відповідач відмовляється в добровільному порядку здійснити перереєстрацію транспортного засобу, який і не належить їй, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 
Крім того позивач в позовній заяві вказав, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які він поніс і які очікує понести складаються із витрат по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 7 332,30 грн, витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 536,80 грн, витрат на правову допомогу в орієнтовному розмірі 15 000 грн, а всього 22 869,10 грн.
На підставі наведеного вище, позивач просив суд визнати за ним право власності на автомобіль марки BMW 750LI, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу  НОМЕР_1 . Зобов`язати Територіальний сервісний центр ГСЦ МВС № 8048 в м. Києві скасувати державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу BMW 750LI, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу  НОМЕР_1  за ОСОБА_2 .Зобов`язати Територіальний сервісний центр ГСЦ МВС № 8048 в м. Києві провести державну реєстрацію транспортного засобу BMW 750LI, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 за позивачем.
В лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС № 8048, про витребування транспортного засобу.
В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 зазначила, що автомобіль марки BMW 750LI, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , був придбаний нею на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8048/2021/2963280 від 04 грудня 2021 року, укладеного між ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем. Грошові кошти за придбаний транспортний засіб сплачені покупцем ОСОБА_2 безпосередньо продавцю, ОСОБА_3 в момент укладення договору. 
Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8048/2021/2963280 від 04 грудня 2021 року оформлений та підписаний сторонами в сервісному центрі РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ № 8048/2021/2963280 в присутності адміністратора ОСОБА_5 . 
На підтвердження переходу до покупця права власності на придбаний автомобіль, ОСОБА_2 було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . 
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_2 була змушена виїхати за кордон. 
На час її відсутності, належний їй автомобіль марки BMW 750LI, реєстраційний номер НОМЕР_3 , залишився на паркінгу ЖК «Ріверстоун». 
Приблизно в березні 2022 року до ОСОБА_2 звернувся раніше знайомий їй ОСОБА_1 , та попросив на час її відсутності в Україні пустити його пожити в квартирі, яку вона орендувала, та яка знаходиться в ЖК «Ріверстоун» за адресою: АДРЕСА_1 . Своє прохання він обґрунтував тим, що мешкає на околицях міста Києва близько до місця бойових дій (м. Ірпінь) та побоюється за своє життя та здоров`я. В той же час, квартира, в якій ОСОБА_2 проживала до свого від`їзду з України, знаходиться в лівобережній частині міста Києва та на той час була більш безпечним місцем для проживання. На пропозицію ОСОБА_1 . ОСОБА_2 погодилася, та надала дозвіл на його проживання в орендованій нею квартирі за вказаною вище адресою. 
ОСОБА_1 , скориставшись довготривалою відсутністю ОСОБА_2 за місцем проживання, маючи вільний доступ до майна, яке знаходиться в квартирі, знайшов запасний ключ від автомобіля марки BMW 750LI, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , та незаконно, без дозволу ОСОБА_2 , заволодів належним їй даним автомобілем. 
Викраденим автомобілем ОСОБА_1 розпорядився на власний розсуд. 
Про факт незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_2 дізналась приблизно в лютому-березні 2023 року після отримання в мобільному додатку «Дія» повідомлення про накладення на неї штрафу за порушення Правил дорожнього руху України. 
Після незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_1 покинув квартиру, що арендувала ОСОБА_2 , та перестав відповідати на її телефонні дзвінки та повідомлення в мобільних додатках. 
Повернувшись із за кордону в березні 2023 року ОСОБА_2 виявила відсутність автомобіля марки BMW 750LI, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на паркінгу ЖК «Ріверстоун», де вона його залишила. Від охоронців ЖК «Ріверстоун» ОСОБА_2 дізналась про заволодіння її автомобілем саме ОСОБА_1 , який на той час проживав в її квартирі та мав доступ до запасного ключа та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 
Факт незаконного заволодіння автомобілем BMW 750LI, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 12023105020001501 від 23 червня 2023 року, яке кваліфіковано за ст. 289 ч.1 КК України. 
Внаслідок заволодіння ОСОБА_1 автомобілем марки BMW 750LI, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 позбавлена можливості реалізувати своє право власності на зазначений автомобіль в повному обсязі. 
Факт перебування автомобіля BMW 750LI, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , в користуванні ОСОБА_1 також підтверджується самим ОСОБА_1 в його позовній заяві. Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що постійно користується автомобілем, та нібито здійснює його ремонт та технічне обслуговування. Пред`явлення ним позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання права власності свідчить про відсутність намірів щодо повернення спірного автомобіля власнику. 
На підставі наведеного вище ОСОБА_2 просила суд витребувати у ОСОБА_1 на її користь автомобіль марки BMW 750LI, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , та стягнути з ОСОБА_1 на її користь сплачений судовий збір в розмірі 5 185,10 грн.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС № 8048, Головний сервісний центр МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, про визнання права власності на транспортний засіб, відмовлено.
Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС № 8048, Головний сервісний центр МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, про витребування транспортного засобу, задоволено.
Витребувано у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 автомобіль марки BMW 750LI, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 ,реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 5 185 грн 10 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі про задоволення первісних позовних вимог та відмову в задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що при вирішенні спору по суті суд першої інстанції не згадав про представницьку довіреність ОСОБА_4 від 22 вересня 2021 року та не звернув уваги на те, що ОСОБА_4 діяв від імені власника спірного автомобіля під час його продажу та всі домовленості щодо його придбання, для власних цілей, були лише між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що останній і підтвердив в судовому засіданні. ОСОБА_2 в цьому процесі відігравала формальну роль як особа, яка тимчасово повинна була зареєструвати спірний автомобіль на себе. При цьому судом не надано належної оцінки розписці, відповідно до якої ОСОБА_4 отримав кошти за спірний автомобіль саме від ОСОБА_1 . Отже, визначені Договором купівлі - продажу спірного автомобіля кошти 300 000 грн не сплачувались ОСОБА_2 як до моменту укладення договору, так і після його укладення. Посилання ОСОБА_2 під час розгляду справи судом першої інстанції на те, що вона передала апелянту 21 000 доларів США, не підтвердженні жодними доказами.
Підсумовуючи апелянт посилається на те, що покази свідка ОСОБА_4 та написана ним розписка є тими беззаперечними доказами, які підтверджують оплату спірного автомобіля саме ОСОБА_1 для придбання його для власних цілей. Суд першої інстанції не врахував обставин, що передували укладенню договору купівлі-продажу спірного автомобіля та підтверджують, що саме ОСОБА_1 є єдиним власником вказаного автомобіля. 
Крім того апелянтом зазначено, що судом безпідставно не були прийняті до уваги докази долучені до матеріалів справи з матеріалів кримінального провадження № 12023105020001102 від 03 травня 2023 року, що було відкрито за заявою ОСОБА_1 за статтею 356 КК України по факту в`янення щодо нього самоправних дій, хоча вони безпосередньо стосується предмету спору - автомобіля марки BMW 750LI, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 ,реєстраційний номер НОМЕР_3 . Так, з протоколу допиту свідка ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні слідує, що саме ОСОБА_1 мав намір придбати спірний автомобіль для себе з попереднім, тимчасовим його оформленням на ОСОБА_2 . При цьому поясненнями ОСОБА_2 підтверджено відсутність факту незаконного заволодіння ОСОБА_1 спірного автомобіля.
Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_2 , в період з січня 2019 року по грудень 2021 року мала заробіток лише два місяці, а відтак не мала достатнього доходу для придбання такого доровартістного автомобіля, питання фінансової спроможності ОСОБА_2 судом досліджено не було. 
Також апелянт посилається на те, що ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів незаконного заволодіння спірним автомобілем, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 незаконного заволодів вказаним автомобілем ґрунтуються виключно на припущеннях суду. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – ОСОБА_6 , посилаючись на законність на обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 03 грудня 2021 року отримав грошові кошти за автомобіль BMW 750LI, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 від ОСОБА_1 в повному обсязі в розмірі 19 000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою.
Згідно наказу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Вертикаль» № 01 грудня 2021 року від 01 грудня 2021 року слідує, що заступника директора даного товариства ОСОБА_1 відряджено до м. Одеса, м. Миколаїв на 5 (п`ять) календарних днів з 04 грудня 2021 року по 08 грудня 2021 року з метою виробничих питань.
04 грудня 2021 року між ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу № 8048/2021/2963280 транспортного засобу – автомобіля марки BMW 750LI, 2011 року випуску, колір чорний, VIN - НОМЕР_1 . Зазначений договір оформлений та підписаний сторонами в сервісному центрі РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ в присутності адміністратора ОСОБА_5 , який перевірив відповідність інформації внесеної до цього Договору документам, які надали сторони Договору.
Відповідно до п. 2.2. зазначеного Договору право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного Договору.
Відповідно до п. 3.1.Договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 330 000 грн.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 04 грудня 2021 року право власності на автомобіль марки BMW 750LI, 2011 року випуску, колір чорний, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 з 04 грудня 2021 року зареєстроване за ОСОБА_2 .
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 є правомірним власником автомобіля марки BMW 750LI, 2011 року випуску, колір чорний, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , право власності на який набуте останньою згідно п. 2.2. Договору купівлі-продажу № 8048/2021/2963280 транспортного засобу від 04 грудня 2021 року з моменту його підписання, тобто з 04 грудня 2021 року.
Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки власником автомобіля марки BMW 750LI, 2011 року випуску, колір чорний, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_2 , дії ОСОБА_1 , який незаконно заволодів спірним автомобілем належним ОСОБА_2 , порушують її права, як його власника. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язкову державну реєстрацію транспортного засобу, яка полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.
Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388.
Відповідно до п.7 Порядку, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.
Згідно з п.8 Порядку, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема оформлені в установленому порядку договори укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.
Як встановлено судом першої інстанції та що підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_4 , допитаного в судовому засіданні в суді першої інстанції зі сторони позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , позивач за первісним позовом ОСОБА_1 усно надав розпорядження на придбання спірного автомобіля марки BMW 750LI, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , саме відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 
04 грудня 2021 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 вказаний спірний автомобіль, про що укладено договір купівлі-продажу № 8048/2021/2963280 транспортного засобу, який був оформлений та підписаний сторонами в сервісному центрі РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ в присутності адміністратора ОСОБА_5 , який перевірив відповідність інформації внесеної до цього Договору документам, які надали сторони Договору. Пунктом 2.2. зазначеного Договору право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного Договору. Ціна транспортного засобу за домовленістю сторін склала 33 0000 грн., про що зазначено в п. 3.1. Договору.
Після укладання даного Договору купівлі-продажу № 8048/2021/2963280 транспортного засобу покупцем ОСОБА_2 в цей же день було подано до РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ заяву № 381688763 про перереєстрацію транспортного засобу на нового власника, тобто на неї по договору укладеного в ТСЦ, у зв`язку з чим ОСОБА_2 , як новому власнику, 04 грудня 2021 року було видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 04 грудня 2021 року на автомобіль марки BMW, модель 750LI, 2011 року випуску, колір чорний, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 та присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Наведені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 є правомірним власником автомобіля марки BMW 750LI, 2011 року випуску, колір чорний, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , оскільки право власності на вказаний автомобіль набуте останньою згідно п. 2.2. Договору купівлі-продажу № 8048/2021/2963280 транспортного засобу від 04 грудня 2021 року з моменту його підписання, тобто з 04 грудня 2021 року. 
Факт укладення зазначеного Договору позивачем, ОСОБА_1 , не оспорюється. Факт підписання Договору ОСОБА_2 , як покупцем, позивачем, ОСОБА_1 , також не оспорюється та не заперечується. Позовні вимоги про визнання недійсним Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8048/2021/2963280 від 04 грудня 2021 року, або про переведення на позивача прав та обов`язків покупця, позивачем, ОСОБА_1 , не заявлені.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протоколом допиту свідка ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12023105020001102 від 03 травня 2023 рору підтверджується намір придбання автомобіля саме для позивача, не заслуговують на увагу, та спростовуються показаннями самого ОСОБА_4 , допитаного в якості свідка в судовому засіданні при розгляді даної справи, який пояснив, що ОСОБА_8 знає як людину, яка придбала в нього автомобіль. ОСОБА_2 це особа, на яку було поставлено на облік автомобіль придбаний ОСОБА_9 . На прохання його знайомого ОСОБА_10 він займався продажем автомобіля BMW 750LI, 2011 року випуску, подавши оголошення на сайті «Авто ріа», після чого до нього звернувся покупець в особі ОСОБА_8 , якого влаштував даний автомобіль і він придбав його. За отримання грошових коштів за продаж автомобіля в сумі 19000,00 доларів США свідок добровільно власноруч написав розписку, поставив свій підпис та особисто отримав гроші від ОСОБА_8 . Вказана сума за автомобіль була визначена його власником. Після передачі грошей ОСОБА_1 сказав, що автомобіль потрібно оформити на ім`я його знайомої. На наступний день приїхала ОСОБА_2 та на неї було здійснено оформлення автомобіля. Вказаний автомобіль ОСОБА_1 придбав для себе, а оформити попросив на ОСОБА_11 , оскільки у нього було відрядження, та він не зміг бути присутнім на переоформленні автомобіля. Крім того ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_1 не повідомляв йому що автомобіль буде придбаний ОСОБА_1 особисто для себе і оформлення автомобіля на ОСОБА_2 є тимчасовим.
При цьому, з тексту розписки ОСОБА_4 від 03 грудня 2021 року лише вбачається отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 19 000 доларів США. Проте, зазначена розписка не містить жодного застереження про те, що кошти в розмірі 19 000 доларів США передаються в якості оплати автомобіля, остаточним покупцем якого є саме ОСОБА_1 .
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що покази свідка ОСОБА_4 та написана ним розписка є тими беззаперечними доказами, які підтверджують оплату спірного автомобіля саме ОСОБА_1 для придбання його для власних цілей, не знайшли свого підтвердження. 
Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував обставин, що передували укладенню договору купівлі-продажу спірного автомобіля та підтверджують, що саме ОСОБА_1 є єдиним власником вказаного автомобіля колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки позовні вимоги про визнання недійсним Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8048/2021/2963280 від 04 грудня 2021 року, або про переведення на позивача прав та обов`язків покупця, позивачем, ОСОБА_1 , не заявлені. 
Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що частиною 1 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до наведених вище норм чинного законодавства, з урахуванням встановленого факту того, що власником автомобіля марки BMW 750LI, 2011 року випуску, колір чорний, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , є відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 , суд першої інстанції про те, що дії позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , який незаконно заволодів спірним автомобілем належним ОСОБА_2 , порушують її права як його власника, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 15 січня 2025 року. 

Головуючий:

Судді: