постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНи
14 січня 2025 року
м. Київ
справа № 206/3462/21
провадження № 51-7255км23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі:
головуючого                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,                               
за участю:
секретаря судового засідання    ОСОБА_4 ,             
захисників
засуджених                                       ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
   (в режимі відеоконференції),                                       
прокурора                                           ОСОБА_7 ,                                        
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська                     від 30 травня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду                           від 04 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні № 12021041700000140 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Винодєльське Іпатовського району Ставропольського краю Російської Федерації, мешканця м. Дніпра, та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки і мешканки м. Дніпра,
обох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 321 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами обставини
За вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року, залишеним без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду                     від 04 жовтня 2023 року, визнано винуватими та засуджено до покарання у виді позбавлення волі:
ОСОБА_5 
- за ч. 2 ст. 307 КК на строк 7 років з конфіскацією майна;
- за ч. 3 ст. 321 КК на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років                3 місяці з конфіскацією майна.
ОСОБА_6   
- за ч. 2 ст. 307 КК на строк 7 років з конфіскацією майна;
- за ч. 3 ст. 321 КК на строк 3 роки. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом часткового складання призначених покарань визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці                      з конфіскацією майна.
Згідно з положеннями ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 та остаточно за сукупністю вироків  визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років              6 місяців з конфіскацією майна.
Судові рішення щодо останньої в касаційному порядку не оскаржуються.
Районний суд установив, що  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК, вступили між собою та невстановленою особою у попередню змову з метою незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, а також незаконного придбання, перевезення та зберігання з метою збуту та збуту сильнодіючих лікарських засобів, без спеціального на те дозволу, шляхом їх розкладання (закладання закладок) і маскування в загальнодоступних місцях на території м. Дніпра.
Реалізуючи задумане, у невстановлений час та місці, але не пізніше 14:10 11.05.2021 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлена особа, за невстановлених обставин придбали у іншої невстановленої особи пакет в якому знаходились 37 зіп пакетів із розфасованою кристалічною та порошкоподібною речовиною, загальною вагою 8,2789 г, яка містила в собі метадон загальною вагою 4,339 г (що є великим розміром) та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (далі - димедрол), а також таблетки з вмістом димедролу в кількості 34 шт., загальною вагою 5,4949 г, із вмістом чистого дифенгідраміну (димедролу) вагою 3,0091 грами, для їх збуту шляхом проведення «закладок» на території м. Дніпра широкому колу осіб.
Вказані зіп-пакети ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поділили між собою, незаконно зберігали при собі та перевезли у житловий масив «Придніпровський» у м. Дніпро з метою їх збуту шляхом проведення «закладок».
ОСОБА_5 мав при собі 30 зіп пакетів з метадоном та димедролом і  таблетками, що містять димедрол, які приховав за пояс штанів.
ОСОБА_6 мала при собі 2 зіп пакети з метадоном та димедролом і 4 таблетки, що містять димедрол, приховані за поясом штанів. 
5 зіп пакетів із метадоном та димедролом ОСОБА_5 і ОСОБА_6 11.05.2021 у другій половині дня, але не пізніше 14:10 за вказівкою невстановленої особи збули шляхом проведення «закладок» біля будинку на    АДРЕСА_1 та будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .
Після проведення «закладок» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлена особа сфотографували місця «закладок» і відправили фотозвіт іншій невстановленій особі - співучаснику злочину.
З метою проведення інших «закладок» для збуту наркотичних засобів та   сильнодіючих лікарських засобів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 маючи при собі 32 зіп пакети з метадоном та димедролом вирушили на вул. Дрогобицьку в           м. Дніпро,  де були затримані працівниками поліції. 
Загальна маса вилучених у ОСОБА_5 і ОСОБА_6 метадону, складає 4,339 г, а димедролу 3,0091 г.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Наведені в касаційній скарзі доводи засудженого, без їх належного обґрунтування, в цілому зводяться до його незгоди із висунутим обвинуваченням.  На думку засудженого, належних та допустимих доказів у матеріалах провадження щодо нього немає, а справа є сфабрикованою органом досудового розслідування з метою відображення високих показників у розкритті злочинів.
Вважає, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження з обвинувальним ухилом, без належної оцінки доказів і з`ясування всіх обставин справи. Також вказує на упередженість суду, який, на його думку, поклав в основу вироку неправдиві показання свідків та понятих і не взяв до уваги його показання та показання ОСОБА_6 щодо їх непричетності до скоєння цих злочинів, не обґрунтувавши свою позицію з посиланням на відповідні норми кримінального процесуального закону.
На думку засудженого, грубі порушення вимог закону, які були допущені органом досудового розслідування під час вилучення наркотичних засобів, є підставою для визнання усіх зібраних доказів недопустимими через доктрину «плодів отруйного дерева».    
Стверджує, що при перегляді вироку апеляційний суд не дав вичерпних відповідей на всі доводи його апеляційної скарги та ухвалив рішення без додержання вимог статей 370 та 419 КПК.
Позиція учасників у суді касаційної інстанції
У судовому засіданні засуджені  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали доводи касаційної скарги.
Прокурор виступив проти касаційної скарги засудженого ОСОБА_5 і просив залишити оскаржувані судові рішення без зміни. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів (далі - Суд) дійшла висновку про таке. 
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При касаційній перевірці судових рішень Верховний Суд виходить з обставин кримінального провадження встановлених судами першої та апеляційної інстанції, і не перевіряє ці судові рішення в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Натомість вказані обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Як убачається зі змісту вироку, свій висновок про винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень суд першої інстанції обґрунтував: показаннями засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 ,   ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; протоколами: затримання від 11.05.2021 ОСОБА_5 (при затриманні вилучено з-за поясу штанів пакет із 30 зіп пакетами перемотаними ізострічкою та телефон «Samsung») та ОСОБА_6 (при затриманні вилучено з-за поясу штанів 2 зіп пакети  перемотані ізострічкою та телефони «Nokia» і  «Huawei») з фототаблицями; огляду місця події від 11.05.2021 з фототаблицями (під час огляду в п`яти різних місцях виявлено «закладки» та вилучено 5           зіп-пакетів); огляду предметів від 12.05.2021 з фототаблицею (оглянуто телефон «Huawei» в якому виявлено листування щодо місць проведення «закладок»); висновками експертиз: від 12.05.2021 № СЕ-19/104-21/12353-НЗПРАП та           СЕ-19/104-21/12354-НЗПРАП, від 12.07.2021 № СЕ-19/104-21/16027-НЗПРАП,              від 20.07.2021 № СЕ-19/104-21/16025-НЗПРАП та СЕ-19/104-21/16036-НЗПРАП,           від 23.07.2021 № СЕ-19/104-21/16020-НЗПРАП, від 27.07.2021 № СЕ-19/104-21/16031-НЗПРАП, від 28.07.2021 № СЕ-19/104-21/16029-НЗПРАП, від 09.07.2021 № СЕ-19/104-21/21175-НЗПРАП та СЕ-19/104-21/21177-НЗПРАП, від 16.07.2021 № СЕ-19/104-21/21183-НЗПРАП, від 19.07.2021 № СЕ-19/104-21/21180-НЗПРАП та СЕ-19/104-21/21171-НЗПРАП; відомостями від 09.06.2021 ПрАТ «Київстар» (щодо місця найінтенсивніших з`єднань) та від 10.06.2021 ПрАТ «Водафон Україна» (зафіксовано інтенсивне з`єднання між номерами засуджених напередодні та в день затримання, і їх перебування в цей день у мікрорайоні «Придніпровський» у м. Дніпро) та іншими письмовими доказами у своїй сукупності. 
Ці докази зібрані у встановленому законом порядку, є логічними та послідовними, узгоджуються між собою в цілому та в деталях, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності. 
Окрім того, судом першої інстанції було перевірено заяву ОСОБА_5 про нібито вимагання у нього працівниками поліції неправомірної вигоди за непритягнення до кримінальної відповідальності (під час затримання) та фальсифікацію доказів (підкидання йому пакета з наркотичними засобами та сильнодіючими лікарськими засобами).
При перевірці цієї заяви засудженого судом було встановлено, що постановою  слідчої третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Дніпрі від 13.05.2022 закрито кримінальне провадження № 62021170030000190 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК, у зв`язку з відсутністю в діях співробітників ГУНП в Дніпропетровської області складу кримінального правопорушення. Ця постанова слідчого не скасовувалася і сторонами у судовому порядку не оскаржувалася.
Не погодившись із вироком суду першої інстанції прокурор та сторона захисту оскаржили його в апеляційному порядку.
Захисник ОСОБА_16 в апеляційній скарзі просив апеляційний суд перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з ч. 3 ст. 307 КК на ч. 1 ст. 309 цього Кодексу  та призначити йому покарання в межах санкції цієї норми закону, а засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в апеляційних скаргах просили скасувати вирок місцевого суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому жодних клопотань у суді апеляційної інстанції сторони не заявляли.  
Апеляційний суд фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПК), що покладає на нього певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів у справі, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК.
Згідно з положеннями ст. 419 КПК суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у справі та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення в ухвалі має бути зазначено правові підстави, з яких подану скаргу визнано необґрунтованою. 
Відповідно до вимог ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги. За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушенням.
Цих вимог закону суд апеляційної інстанції дотримався повністю.
При перегляді вироку апеляційний суд, перевіривши доводи сторони захисту, наведені в апеляційних скаргах, які загалом є аналогічними тим, що викладені засудженим ОСОБА_5 у касаційній скарзі, визнав ці доводи безпідставними та обґрунтовано відхилив з мотивів, викладених в оскаржуваній ухвалі. 
Не знайшли ці доводи свого підтвердження і під час їхньої перевірки судом касаційної інстанції.
За правилами статей 86, 87 КПКдоказ визнається допустимим, якщо його отримано в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих  Конституцією та законами України, у тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
При перевірці оскаржуваних рішень судом касаційної інстанції таких порушень не встановлено.
Як убачається з матеріалів провадження, при затриманні ОСОБА_5  і ОСОБА_6 працівниками поліції о 14:10 11.05.2021 на АДРЕСА_6, ОСОБА_5 у присутності понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та захисника ОСОБА_17 , дістав із-за пояса джинсів поліетиленовий пакет з 30 зіп пакетами перемотаними чорною ізострічкою, в середині яких було виявлено таблетку білого кольору та кристалічну речовину.  (т. 1, а. к. п. 14-22).
ОСОБА_6 в присутності понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і захисника ОСОБА_17 дістала з-за пояса штанів поліетиленовий пакет                з 2 зіп пакетами перемотаними чорною ізострічкою, в середині яких було виявлено таблетки білого кольору та кристалічну речовину (т. 1, а. к. п. 173-179).
При проведенні працівниками поліції оглядів місць закладок 11.05.2021              ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на місці показали п`ять точок де ними було проведено «закладки»,  а саме  біля будинку на АДРЕСА_1 та біля будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , де були виявлені зіп пакети перемотані чорною ізострічкою, в середині яких були таблетки білого кольору та кристалічна речовина (т. 2, а. к. п. 28-51).
Відповідно до висновків судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у матеріалах провадження, в наданих на дослідження експертам зіп пакетах міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон тасильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), загальна маса яких, відповідно, складає 4,339 г та 3,0091 г, що є великим розміром.
При огляді слідчим 12.05.2021 телефону «Huawei», вилученого у ОСОБА_6 під час затримання, було виявлено її переписку з невідомою особою у месенджері  «WhatsApp» з приводу проведених «закладок», а також фотографії з прив`язками до локацій їх місця знаходження (т. 1, а. к. п. 193-213).
Розгляд кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанцій був проведений повно та всебічно, судами встановлено всі обставини вчинення кримінальних правопорушень та перевірено всі доводи сторони захисту, в тому числі і версію засуджених щодо їх непричетності до проведення «закладок», та на підставі досліджених в суді доказів зроблено обґрунтовані висновки про наявність між ними змови і єдиного умислу на збут наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів.
З урахуванням зазначеного висновки судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях про доведеність винуватості  ОСОБА_5 і               ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2       ст. 307 та ч. 3 ст. 321 КК є обґрунтованими і правильними.
Наведені в касаційній скарзі засудженого ОСОБА_5 доводи не спростовують правильність таких висновків і не ставлять під сумнів законність цих рішень.
Вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду є належним чином обґрунтованими та вмотивованими й за змістом відповідають вимогам статей 370, 374 та 419 КПК, у них зазначено відповідні підстави та положення закону, якими керувалися ці суди при ухваленні своїх рішень. 
Під час перевірки матеріалів кримінального провадження судом касаційної інстанції не встановлено таких порушень норм матеріального чи процесуального права, які можуть бути підставами для зміни чи скасування оскаржуваних вироку та ухвали. 
Зважаючи на викладене, підстав для задоволення касаційної скарги засудженого Суд не вбачає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Залишити без задоволення касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , а вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська                   від 30 травня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду                                    від 04 жовтня 2023 року щодо нього та ОСОБА_6 без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________                           _____________________                     _________________ 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                       ОСОБА_3