Номер провадження: 22-ц/813/2643/25 
Справа № 509/2865/24
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,   
відповідач – ОСОБА_2 , 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної ради у місті Полтава, 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року у складі судді Козирського Є.С., 
встановив:
2. ОПИСОВА ЧАСТИНА 

Короткий зміст позовних вимог
У травні 2024 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради про визначення місця проживання дитини.

Короткий зміст клопотання про призначення судової психологічної експертизи 
У вересні 2024 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про призначення судово-психологічної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання щодо психологічного стану малолітнього сина ОСОБА_3 , його індивідуально-психологічних особливостей, взаємовідносин із кожним із батьків, ступінь їх психологічного впливу на дитину, прихильність до кожного із батьків, тощо. Зазначав, що відповіді на вказані питання мають істотне значення для вирішення даного спору та потребують спеціальних знань в галузі психології. Відповідачка ОСОБА_2 регулярно вчиняє дії, які негативно впливають на психологічний стан дитини та її ставлення до батька. Водночас позивач вважає підставою для проведення експертизи те, що при розгляді справи є необхідність дізнатися думку самої дитини щодо умов його проживання, середовища, а також бажання проживати з одним із батьків.

Позиція відповідача та третьої особи в суді першої інстанції 
Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, у якій просила відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення судової психологічної експертизи в повному обсязі за недоведеністю підстав її проведення, зокрема, перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Крім того, вважає безпідставним призначення експертизи у вказаній у клопотанні позивача установі.
Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної ради у місті Полтава заперечень чи пояснень щодо клопотання позивача про призначення експертизи до суду не надала. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування її висновків
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року призначено у справі судову психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам психологам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, який розташований за адресою: 65026, м. Одеса, вул.Рішельєвська, буд. 8.
На вирішення експертизи поставлені питання:
1.Якими є дійсні взаємини малолітнього ОСОБА_3 з його батьком ОСОБА_1 ?
2.Якими є дійсні взаємини малолітнього ОСОБА_3 з його матір`ю ОСОБА_2 .?
3.Який рівень та структура психічного, в т.ч. інтелектуального розвитку малолітнього ОСОБА_3 .?
4.Чи вбачається в поведінці та діях матері ОСОБА_2 спроби до маніпулювання емоційним станом дитини, ОСОБА_3 , з метою погіршення взаємовідносин батька ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_3 .?
5.Чи вбачається в поведінці та психологічному стані дитини, ОСОБА_3 , наслідки впливу зі сторони третіх осіб, що можуть бути присутні в місці проживання дитини  ОСОБА_3 ?
Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384-385 КК України.
Оплату за проведення експертизи покладено на позивача.
У розпорядження експерта надано матеріали справи № 509/2865/24.
Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.
Ухвала суду мотивована тим, що з огляду на те, що підставою заявлення позову є визначення місця проживання дитини, відтак, для з`ясування психологічного стану дитини, його прихильності до кожного із батьків, впливу батьків на думки дитини та його виховання необхідні спеціальні знання в галузі психології, тому клопотання підлягає задоволенню і у справі слід призначити судово-психологічну експертизу. Разом із тим, суд вважав, що судово-психологічну експертизу доцільно доручити судовим експертам психологам саме Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, оскільки місце реєстрації малолітнього ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 . 

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду,  ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.10.2024 в частині доручення проведення судової психологічної експертизи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , експертам психологам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та доручити проведення експертизи дитини експертам Полтавського науково – дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (провулок Рибальський,8, м.Полтава, 36004). 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач не довів, що у справі існує потреба у встановленні психічного стану дитини, не обґрунтував зв`язок між призначенням заявленої судової експертизи та обставинами, які є істотними для цієї справи, та можуть бути доведені висновками експертизи; матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, а призначення експертизи призведе до затягування розгляду справи.
У свою чергу, судом першої інстанції вказане залишено поза увагою.
Разом з тим, з метою закриття питання психологічного стану дитини, його прихильності до кожного із батьків та відсутності негативного впливу зі сторони ОСОБА_2 на сина у його відносинах із батьком, а навпаки встановлення наявності формування у дитини позитивного образу батька, ОСОБА_2 погоджується із проведенням такої експертизи. Проте, заперечує її проведення саме експертами Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України у зв`язку із значною віддаленістю даної установи від місця постійного проживання малолітньої дитини, яким є м.Полтава, а тривалий нічний переїзд потягом до м. Одеси вплине на дитину, порушивши її графік сну та розпорядок дня.
Зазначає, що в контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, а також того факту, що батько до сина у м. Полтава самостійно не приїздить, усі побачення дитини із ОСОБА_1 були організовані завдяки зусиллям ОСОБА_2 , яка на початку переїзду до м. Полтави, з метою збереження контакту між батьком та дитиною, власними силами сприяла таким зустрічам, привозячи дитину до м. Одеси, що підтверджується наявними у справі копіями квитків на потяг, і у зв`язку із тим, що для дитини такі переїзди є складними, перестала возити сина до батька, проте останній так і не спромігся навідати дитину за місцем його теперішнього проживання і навчання, у зв`язку із чим вважає, що проведення судової психологічної експертизи доцільно доручити саме експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (провулок Рибальський, 8, м. Полтава, 36004).

Позиція сторін в суді апеляційної інстанції
У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року без змін, оскільки суд першої інстанції, враховуючи встановлені обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення, що стосується прав та інтересів малолітньої дитини, враховуючи місце реєстрації дитини в Одеському районі, мінливість місця проживання матері та підтвердження неодноразовими поїздками дитини з м.Одеси в м.Полтаву, правомірно назначив судову психологічну експертизу, проведення якої доручив експертам психологам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. 
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної ради у місті Полтаване надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції 
В судове засідання, призначене на 20.02.2025 та проведеному в режимі відеоконференції з`явилися: представник скаржниці ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 та його представник – ОСОБА_5 . 
Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної ради у місті Полтава до суду не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направив.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню. 

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин
В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває справа №509/2865/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради про визначення місця проживання дитини.
В ході розгляду справи від ОСОБА_1 надійшло до суду клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання щодо психологічного стану малолітнього сина ОСОБА_3 , його індивідуально-психологічних особливостей, взаємовідносин із кожним із батьків, ступінь їх психологічного впливу на дитину, прихильність до кожного із батьків, тощо. 

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права
Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції, в частині її оскарження, не відповідає вищевказаним вимогам законодавства, з огляду на наступне
Так, згідно з ч.3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків (п. 1); проведення експертизи в суді повинно здійснюватися з додержанням правил, передбачених процесуальним законом.
Суд з`ясовує обставини, що мають значення для дачі експертного висновку; пропонує учасникам судового розгляду письмово подати питання, які вони бажають порушити перед експертами; оголошує ці питання, а також питання, запропоновані судом; заслуховує думки учасників судового розгляду з приводу поданих питань; у нарадчій кімнаті обмірковує всі питання, виключає ті з них, що виходять за межі компетенції експерта або не стосуються предмета доказування, формулює питання, які він порушує перед експертом з власної ініціативи, остаточно визначає коло питань, що виносяться на вирішення експертизи, і виносить ухвалу (постанову) про її призначення; оголошує в судовому засіданні ухвалу (постанову) про призначення експертизи і вручає її експертові; після проведення експертом досліджень, складання й оголошення експертного висновку приєднує його до справи; допитує експерта з метою роз`яснення й доповнення ним висновку.
Порядок призначення судової експертизи, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертизи та оформлення її результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, науково - методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.
Вбачається, що позивач просив доручити проведення експертизи судовим експертам психологам Одеського науково – дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м.Одеса, вул. Рішельєвська,8). 
При вирішенні клопотання позивача про призначення експертизи та вибору, зокрема, експертної установи, суд виходив з того, що оскільки місце реєстрації малолітнього ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 , тому її проведення слід доручити саме експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8). 
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заперечуючи проти проведення експертизи саме експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції Українита звертаючись зокрема до суду із даною апеляційною скаргою, ОСОБА_2 наголошувала на тому, що після розірвання шлюбу із позивачем, вона разом із сином ОСОБА_3 у травні 2023 року переїхали на постійне місце проживання до м.Полтава, де дитина відвідує дошкільну групу «Полуничка» Полтавського навчально – виховного комплексу (ЗНЗ – ДНЗ) №16, а також секцію карате громадської організації «Полтавська міська федерація кіокушинкай карате». 
Колегія суддів вважає слушними вказані доводи скаржниці, оскільки при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. 
Оскільки місце реєстрації дитини (Одеська область) та місце її фактичного проживання (м.Полтава) не збігається, відстань між Одесою та Полтавою, (у майже 600 км), вік дитини (5 років), доводи апеляційної скарги в цій частині є обгрнутованими та заслуговують на увагу суду. 
Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції не дотримано порядку визначення експертної установи, не досягнуто відповідної згоди щодо експертної установи, що є підставою для застосування колегією суддів вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України та скасування ухвали від 10.10.2024в частині визначення експертної установи з направленням справи в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду питання визначення експертної установи. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , є частково доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про призначення у справі експертизи підлягає скасуванню в частині визначення експертної установиз направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції для визначення експертної установи.

Порядок та строк касаційного оскарження
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року скасувати в частині визначення експертної установи, направити справу для продовження розгляду в частині визначення експертної установи. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 17.03.2025

Головуючий              
                         
Судді: