УХВАЛА
 
13 березня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 335/5071/24
провадження № 61-2763ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про визнання трудових відносин припиненими, про зобов`язання видати наказ про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації, зобов`язання видати трудову книжку, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» (далі - ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки») про визнання трудових відносин припиненими, про зобов`язання видати наказ про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації, зобов`язання видати трудову книжку залишено без задоволення.
 
Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 січня 2025 року заяву представника відповідача ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» судові витрати, понесені на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.
 
Визнано припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» за ініціативою працівника - ОСОБА_1 в порядку статті 38 КЗпП України з 24 липня 2023 року.
 
Зобов`язано ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з 24 липня 2023 року.
 
Стягнуто з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 37 600,00 грн з урахуванням обов`язкових податкових відрахувань та зборів.
 
Стягнуто з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 60 538,23 грн, з урахуванням обов`язкових податкових відрахувань та зборів, компенсацію за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 384,67 грн.
 
Зобов`язано ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» видати ОСОБА_1 трудову книжку. В решті позову відмовлено.
 
Стягнуто з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову у розмірі 4 844,80 грн, та за подання апеляційної скарги у розмірі 5 813,76 грн, а всього 10 658,56 грн.
 
Апеляційну скаргу ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» задоволено частково. Додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 січня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву представника відповідача ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» - адвоката Вишнякова Д.О. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі залишено без задоволення.
 
У березні 2025 року ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» шляхом формування в підсистемі «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2025 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставами касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11 липня 2024 року у справі № 990/156/23, від 15 лютого 2023 року у справі № 377/169/20, від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц  (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, посилається на порушення судом норм процесуального права, зокрема неналежне дослідження судом доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги та відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Безпосередньо у касаційній скарзі заявник викладає клопотання про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2025 року до закінчення касаційного розгляду справи. На переконання заявника, у разі виконання оскаржуваної постанови апеляційного суду поворот виконання судового рішення буде утруднено.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Відповідно до частини другої статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.
 
З огляду на передбачені статтею 445 ЦПК України особливості повороту виконання у цій категорії справ та необхідність забезпечення балансу інтересів сторін на стадії касаційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2025 року, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції.
 
В іншій частині клопотання Верховний Суд відмовляє за недоведеністю наведених заявником ризиків неможливості повороту виконання оскаржуваного судового рішення.
 
Саме по собі оскарження судового рішення у касаційному порядку не свідчить про наявність підстав для зупинення виконання або дії останнього. 

 
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про визнання трудових відносин припиненими, про зобов`язання видати наказ про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації, зобов`язання видати трудову книжку, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2025 року.
 
Витребувати з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя матеріали справи № 335/5071/24.
 
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про зупинення виконання судового рішення задовольнити частково.
 
Зупинити виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2025 року, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	І. Ю. Гулейков                                                  Р. А. Лідовець     Д. Д. Луспеник