ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 січня 2025 року           справа №200/4164/24 

м. Дніпро

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у справі № 200/4164/24 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:       

В червні 2024 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,  в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 23.01.2024; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 23.01.2024.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення”. Зазначив, що досягнувши 60-річного віку, 23.01.2024 він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії  за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки. Проте, відповідачем відмолено у перерахунку пенсії. Позивач вважає, що при обрахунку його пенсії за віком, відповідно до вимог ст.ст.  40,  45 Закону №1058-ІV  підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року перерахунку, а не той, що враховувався під час призначення пенсії. У зв`язку з зазначеним, Позивач звернувся до суду із цим позовом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у справі № 200/4164/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 23.01.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 23.01.2024.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.    
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , 04.09.2023 звернувся з заявою №993 про призначення пенсії, з 04.09.2023 було призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Страховий стаж був врахований по 18.07.2022 та обчислений у відповідності до статті 24 Закону №1058, складав 41 рік 05 місяців 14 днів. 
Коефіцієнт страхового стажу відповідно до статті 25 Закону №1058 - 0.41417. 
Відповідно до статті 40 Закону №1058 при призначенні пенсії в 2023 році застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислену як середній показник за 2020-2022 роки, яка складала 12236.71грн. 
Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії з 04.09.2023 складала 15988.36 грн (12236.17 грн х 1.30659 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.07.2022). 
Розмір пенсії з 04.09.2023 склав 6747.48 грн, в тому числі: 6621.90 грн - розмір пенсії за віком, (0.41417 х 15988.36 грн); 125.58 грн - доплата за 6 років понаднормативного стажу, (2093.00 грн х 6%).
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 року по справі №580/4386/23, адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №053430001949 від 15.12.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту п.  а  ст. 55 Закону України  Про пенсійне забезпечення  з 09.12.2022.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09.12.2022 та прийняти рішення про призначення пенсії відповідно до пункту п.  а  ст. 55 Закону України  Про пенсійне забезпечення  з 09.12.2022.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2023, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задоволено частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 скасовано в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1  про призначення пенсії від 09.12.2022 та прийняти рішення про призначення пенсії відповідно до пункту п. “а”  ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”  з 09.12.2022.
Прийнято у цій частині нове рішення, яким позов задовольнено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09.12.2022 та прийнято рішення про призначення пенсії відповідно до пункту п. “а”  ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”  з 09.12.2022.
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 - залишено без змін.
На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 по справі №580/7386/23 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09.12.2022 та прийнято рішення про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту пункту “а” статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” з 09.12.2022. 
Страховий стаж, врахований по 18.07.2022 та обчислений у відповідності до статті 24 Закону №1058, склав 41 рік 05 місяців 14 днів, в тому числі за вислугу років - 15 років 04 місяці 02 дні.
Коефіцієнт страхового стажу відповідно до статті 25 Закону №1058 - 0.41417. 
Відповідно до статті 40 Закону №1058 при призначенні пенсії з 09.12.2022 застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислену як середній показник за 2019-2021 роки, яка складала 10846.37грн. 
Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії з 09.12.2022 склала 14171.76 грн (10846.37 грн х 1.30659 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.07.2022). 
Розмір пенсії ОСОБА_1 з 09.12.2022 склав 5995.10 грн, в тому числі: 5869.52 грн - розмір пенсії за віком, (0.41417 х 14171.76 грн); 125.58 грн - доплата за 6 років понаднормативного стажу, (2093.00 грн х 6%). 
В лютому 2024 року ОСОБА_1 виплачена пенсія за період з 01.02.2024 по 29.02.2024 в розмірі 5995.10 грн. 23.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян Головного управління та надав заяву №74 про переведення з пенсії за вислугу років на пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.
Вищезазначене сторонами не заперечується.
23.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян Головного управління та надав заяву №74 про призначення йому пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV. 
Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 “Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України”, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
З 23.01.2024 ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 за документами електронної пенсійної справи і її розмір склав 6011.18 грн.
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.05.2024 Позивача, зокрема, повідомлено, що застосування середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення (2021-2023 роки) при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком чинним законодавством не передбачено..
Вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  ст. 2 Закону України “Про пенсійне забезпечення”  (Закон України від 05.11.1991 року № 1788-XII) за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно з ч. 2  ст. 7 цього Закону  пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Статтею 51 цього Закону  визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Стаття 52 цього Закону  визначено працівників, які мають право на пенсію за вислугу років, та встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають:
окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу;
робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені;
водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи;
механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення);
працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах;
робітники і майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання;
деякі категорії артистів театрів та інших театрально-видовищних підприємств і колективів відповідно до  пункту "ж"  статті 55;
працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до  пункту "е"  статті 55;
спортсмени відповідно до  пункту "є"  статті 55.
Стаття 53 цього Закону  встановлює розміри пенсій за вислугу років
Статтею 55 цього Закону  визначені окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років.
Відповідно до  ст. 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  (Закон України від 09.07.2003 року № 1058-IV) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до  ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”  (Закон України від 05.11.1991 року № 1788-XII) право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  (Закон України від 09.07.2003 року № 1058-IV), яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.
Згідно з вказаною статтею починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, при зверненні, зокрема: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Пунктом 16 розд. XV “Прикінцеві положення” зазначеного Закону визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ч. 2  ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1  + Кз2  + Кз3  + ... + Кзn  ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Відповідно до ч. 1  ст. 10 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Частиною 3  ст. 45 зазначеного Закону  визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій  статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою  статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, що передбачена  Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Проте при переведенні з пенсії, що призначена згідно із  Законом України “Про пенсійне забезпечення”, на пенсію відповідно до  Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 348/2271/16-а, від 23.10.2020 року у справі № 528/196/17, від 17.06.2021 року у справі № 336/7438/16-а.
Позивач має одночасно право на різні види пенсії:
1) пенсію за вислугу років відповідно до  Закону України “Про пенсійне забезпечення”, яку він отримував;
2) пенсію за віком відповідно до  ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на яку його переведено за його заявою.
Підстави та порядок призначення зазначених пенсій є різними.
Судом встановлено, що за призначенням пенсії за віком відповідно до  ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  (шляхом переведення на такий вид пенсії з іншої пенсії  пенсії за вислугу років) позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України вперше.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на обчислення його пенсії за віком відповідно до  ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (шляхом переведення на такий вид пенсії).
Оскільки таке право порушено, тому воно підлягає захисту та відновленню в судовому порядку шляхом задоволення позову шляхом, який обрано судом.
Вирішуючи спір судом враховані правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що викладені в постановах Верховного Суду, зокрема від 17.04.2018 року у справі № 348/2271/16-а, від 23.10.2020 року у справі № 528/196/17, від 17.06.2021 року у справі № 336/7438/16-а, які відповідно до ч. 5  ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України  мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Посилання відповідача на інше є неприйнятними, оскільки суперечать правовим висновкам Верховного Суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у справі № 200/4164/24 - залишити без задоволення.                                 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у справі № 200/4164/24 - залишити без змін.                                       
Повне судове рішення складено 23 січня 2025  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко